ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/134/26 Справа № 695/626/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року  Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 25.01.2025 р. о 03 год. 55 хв., у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області, по вул. Визволення, керував автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер відмовився, а також їхати в лікарню дія встановлення стану сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру 49, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
1. Скасувати як незаконну постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2025 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами.
2. Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що постанова судді першої інстанції є необгрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права. 
Вказує, що в матеріалах справи немає належних доказів, зокрема, копій записів з бодікамер поліцейських, того, що апелянт дійсно був зупинений поліцейськими або перебував за кермом вказаного автомобіля у визначений у протоколі час - 03 год. 55 хв.
При цьому, у рапорті начальника сектору адміністративної практики Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області вказано зовсім інший час та місце можливого скоєння адміністративного правопорушення, а саме: 25.01.2025 р. о 04 год. 40хв. (тобто, через 45 хв. після зафіксованої події у протоколі серії ЕПР1 №229741), а також наведено зовсім іншу локацію фіксації адміністративного проступку - вул. Р. Шепемета в с. Піщане Золотоніського р-ну, яка знаходиться за досить значній відстані від вул. Визволення у с.Піщане.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані розбіжності у справі про адміністративне правопорушення та не викликав для допиту співробітників Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, відповідальних за оформлення адміністративних матеріалів від 25.01.2025 р. відносно ОСОБА_1 , а саме: старшого сержанта Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 та начальника сектору адміністративної практики Золотоніського РВП ОСОБА_3 . Натомість всі наявні розбіжності у справі про адміністративне правопорушення всупереч приписам статті 62 Конституції України суд першої інстанції розтлумачив проти апелянта ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної постановив від 01.12.2025 р., очевидно, порушив частину 2 ст. 19 Конституції України визначено, згідно якої органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції не враховано, що суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння) може бути не будь-яка особа, яка перебувала біля автомобіля на момент прибуття поліції, а саме та особа, яка реально керувала транспортним засобом.
Судом першої інстанції безпідставно відхилено доводи апелянта, що в долученому до протоколу від 25.01.2025 р. серії ЕПР1 №229741 відеозаписі з місця події взагалі не зафіксовано сам процес зупинки транспортного засобу ВАЗ 2107. також немає жодного повідомлення водію причини зупинки транспортного засобу. виходу водія із салону автомобіля та з`ясування питань, що стали причиною для зупинки вказаного автомобіля (наявності ознак алкогольного сп`яніння, відсутність державного номерного знаку тощо).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились (3 рази), про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином (у всіх випадках).
13.02.2026 року, в день розгляду справи, ОСОБА_1 та захисник Пилипенко Р.Б. не з`явились, захисник подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. 
20.03.2026 року, в день розгляду справи, ОСОБА_1 та захисник Пилипенко Р.Б. не з`явились, захисник подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку тим, що ОСОБА_1 захворів та перебуває на лікарняному.
12.06.2026 року, в день розгляду справи, ОСОБА_1 та захисник Пилипенко Р.Б. не з`явились, захисник подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні. При цьому, додане до клопотання фото медичної карти не містить інформації про лікування ОСОБА_4 до 12.06.2026 року.

Розглядаючи справу 12.06.2026 року у відсутність ОСОБА_1 та захисника Пилипенко Р.Б., суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 24.12.2025 року і таким чином знаходиться в суді 163 дні.
Процесуальну поведінку ОСОБА_1 та захисника Пилипенко Р.Б. з приводу неявки в судові засідання, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 та захисник Пилипенко Р.Б. в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 , 25.01.2025 р. о 03 год. 55 хв., у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області, по вул. Визволення, керував автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер відмовився, а також їхати в лікарню дія встановлення стану сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру 49, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 229741 від 25.01.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 25.01.2025 р. о 03 год. 55 хв., у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області, по вул. Визволення, керував автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер відмовився, а також їхати в лікарню дія встановлення стану сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру 49, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);
- даними рапорту патрульного поліцейського Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області В.М. Шквари від 25.01.2025 року, де зазначено, що 25.01.2025 року о 04:41 год. надійшло повідомлення про те, що 25.01.2025 р. о 03 год. 55 хв., у с. Піщане, Золотоніського району Черкаської області, по вул. Шеремета, зупинено автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, Від проходження освідування відмовився.(а.с.2);
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 де зазначено, що останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, Від проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» відмовився.(а.с.3);
- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Золотоніська БЛ» від 25.01.2025 року, щодо ОСОБА_1 оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження освідування в медичному закладі відмовився.(а.с.4);
- даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.6).
- даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3929405 від 25.01.2025 року, де зазначено. що 25.01.2025 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 без переднього номерного знаку, без переднього бамперу, без реєстраційних документів на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.(а.с.7).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229741 від 25.01.2025 року, даними рапорту патрульного поліцейського Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області В.М. Шквари від 25.01.2025 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Золотоніська БЛ» від 25.01.2025 року, щодо ОСОБА_1 , даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3929405 від 25.01.2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису вбачається, що на файлі 1 зафіксовано, що чоловік під час спілкування з працівниками поліції, вказує, що він їхав на роботу, а потім зазначив, що не їхав, а йшов. На пропозицію працівників поліції надати документи, чоловік відчинив автівку і дістав документи зі словами, що завжди все возить з собою. Потім працівники поліції запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, чоловік відмовився від проходження освідування і за допомогою алкотестера і в лікарні. Працівники поліції повідомили чоловікові, що буде відносно нього винесена постанова і складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. Після складання документів чоловік відмовився від ознайомлення з матеріалами справи, підпису та отримання копій протоколу та постанови. Також на відео зафіксовано, що особі були роз`яснені права. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам КУпАП, є необґрунтованими та оцінюються критично, оскільки наданий суду протокол містить відомості про місце вчинення правопорушення, пункт Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 . 
Доводи захисника про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено та посилання на покази свідків, є необгрунтованими, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 сплатив штраф, накладений відносно нього постановою серії ЕНА № 3929405 від 25.01.2025 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, і відеодоказом фактично доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він сам стверджує про те, що їхав на роботу, тому вказані доводи є необгрунтованими та не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не оскаржував в передбаченому законом порядку. 
Суд апеляційної інстанціївважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 01.12.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок