02.07.2026 Провадження по справі № 2/940/620/26 
Справа № 940/815/26

РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді      Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання      Мудрик Н.А. 

розглянувши в приміщенні суду в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорамиу загальному розмірі 33616,29 гривень та понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 22.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7214714.
Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
20.02.2026 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20022026/4, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 20.02.2026 до договору факторингу №20022026/4 від 20.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11622,85 грн, з яких: 4500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,25 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування; 6420,85 грн. - сума заборгованості за пенею; 690,75 грн. - сума заборгованості за комісією. 
Крім того, 18.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі по тексту - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102339213. 
24.02.2026 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24022026, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 24.02.2026 до договору факторингу №24022026 від 24.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 21993,44 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3538,44 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 1125,00 грн - сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 3330,00 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 9000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 
Водночас зазначено, що всупереч умовам зазначених кредитних договорів, відповідачка не виконала свої договірні зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.
З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаними вище договорами. 
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.05.2026 відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідачка не надала, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.09.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7214714, відповідно до умов якого відповідачці надана позика в розмірі 4500,00 грн строком до 17.10.2025, зі сплатою відсотків. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором R34a8d, відповідачка надала свою згоду на його укладення, погодилася з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміючи і зобов`язуючись дотримуватися умов договору позики. 
20.02.2026 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20022026/4, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 20.02.2026 до договору факторингу №20022026/4 від 20.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11622,85 грн, з яких: 4500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,25 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування; 6420,85 грн. - сума заборгованості за пенею; 690,75 грн. - сума заборгованості за комісією. 
Крім того, 18.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі по тексту - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102339213, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів, на умовах строковості, зворотності, платності. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором 420032, відповідачка надала свою згоду на його укладення, погодилася з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміючи і зобов`язуючись дотримуватися умов договору. 
24.02.2026 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24022026, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 24.02.2026 до договору факторингу №24022026 від 24.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 21993,44 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3538,44 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 1125,00 грн - сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 3330,00 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 9000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, надані позивачем докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення у вигляді електронних документів кредитних договорів, оскільки ці договори підписано сторонами, зокрема відповідачкою електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідачки на укладання договорів на погоджених умовах.
Водночас, відповідачкою не надано до суду відзиву на позовну заяву, а також доказів на спростування наданого позивачем розрахунків заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості за кредитними договорами.
З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за зазначеними вище договорами належним чином не виконала, кредитні кошти разом з відсотками не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо  розподілу між сторонами судових витрат. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 82, 141, 247, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 207, 512, 514, 525, 526, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд 
вирішив: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за договорами у загальному розмірі 33616 (тридцять три тисячі шістсот шістнадцять) гривень 29 копійок, яка складається із заборгованості за договором позики № 7214714 у розмірі 11622 гривень 85 копійок та за договором про споживчий кредит № 102339213 у розмірі 21993 гривень 44 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя           С.В. МАНДЗЮК