Дата документу 24.06.2026	Справа № 554/12060/24	
 	Провадження № 2/554/1801/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 02 лютого 2022 року №1002087880401, за умовами якого видано кредит у сумі 50 000,00 гривень.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Станом на 09 вересня 2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1  перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором від 02 лютого 2022 року №1002087880401 складає 64 500,44 грн., з яких: 46 000,00 - заборгованість за кредитом; 11,84 грн. - заборгованість процентами; та 18 488,60 грн. – заборгованість за комісією.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 64 500,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі.
28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».
Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1  про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив квитанції про сплату заборгованості на суму 19 500,00 гривень. 
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 02 лютого 2022 року №1002087880401, за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 50 000,00 гривень.
Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір створює певні права та зобов`язання сторін.
Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором, що підтверджено Випискою про рух коштів за особовим рахунком відповідача та платіжною інструкцією № TR.55783433.153102.8810 від 07.02.2022 року на суму 50 000,00 гривень.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
З Розрахунку заборгованості за договором від 02 лютого 2022 року №1002087880401 станом на 09.09.2024 року вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» складає 64 500,44 грн., з яких: 46 000,00 - заборгованість за кредитом; 11,84 грн. - заборгованість процентами; та 18 488,60 грн. – заборгованість за комісією.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
Досліджуючи загальний розмір заборгованості, визначений позивачем, суд вважає, що він підлягає зменшенню. 
Тобто, розрахунок заборгованості за кредитним договором та по процентам, є належними доказами, а Розрахунок заборгованості по комісії – не належним та не допустимим. 
Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
В ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» - після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
В Кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а також обов`язок позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», то відсутні підстави для стягнення коштів з відповідача.
Більш того, встановлений п.5 Кредитного договору розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,22%, не відповідає розміру в Розрахунку заборгованості по комісії – 18 488,60 гривень, що є ще однієї підставою для визнання Розрахунку неналежним та недопустимим доказом. 
Таким чином, розмір заборгованості відповідача на 09.09.2024 року дорівнював 46 011,84 гривень. 
Під час розгляду справи відповідачем сплачена заборгованість у розмірі 19 500,00 гривень, що підтверджено Платіжними інструкціями від 17.11.2024 року №0.0.4013606069.1 на суму 2 000,00 грн., від 24.12.2024 року №0.0.4091772223.1 на суму 2 000,00 грн., від 18.10.2024 року №0.03952441141.1 на суму 1 500,00 грн., від 02.11.2024 року №0.0.3982172020.1 на суму 3 000,00 грн., від 03.12.2024 року №0.0.4043431955.1 на суму 3 000,00 грн., від 05.01.2025 року №0.0.4110123372.1 на суму 2 000,00 грн., від 05.02.2025 року №0.0.4172104280.1 на суму 2 000,00 грн., від 16.03.2025 року №0.0.4254620311.1 на суму 4 000,00 гривень. 
З урахуванням сплачених відповідачем сум, суд вважає, що підлягають стягненню розмір заборгованості у сумі – 26 511,84 гривень. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача – АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 за Кредитним Договором №1002087880401 від 02 лютого 2022 року, підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 728,04 гривень. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,530,629,1054 ЦК України,ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитним договором від 02 лютого 2022 року №1002087880401 станом на 09.09.2024 року у розмірі 26 511,84 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1 728,04 гривень.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивач – Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження – 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 . реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.