Номер провадження: 22-ц/813/4143/26 
Справа № 521/7402/25
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
30.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
за участю секретарів судового засідання Юцикова Д.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційними скаргами Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 ,
на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року,
за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – Галанчука Олександра Миколайовича, за участю заінтересованої особи – ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси із скаргою в обґрунтування якої вказав, що відповідно до наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси, Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.07.2021 відкрито виконавче провадження №66004290 щодо виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник, як боржник ніколи не ухилявся від сплати аліментів, не приховував свої доходи, не створював перешкод у виплаті аліментів. 30.04.2025 боржник дізнався про те, що державним виконавцем в рамках ВП №66004290 прийнято ряд постанов: постанову про накладення штрафу від 30.04.2025, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 30.04.2025, постанову про арешт коштів боржника від 30.04.2025, а також сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника від 30.04.2025, з яким боржник не погоджується, адже виконавець не відняв від загальної суми нарахування всі види податків, матеріальну і соціальну допомогу, допомогу на оздоровлення, виплати профспілки по допомозі на лікування, страхові виплати та виплати про невикористану відпустку під час звільнення, які не входять до загального доходу боржника. Заявник зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини попередніх державних виконавців. Крім того, стягувач ОСОБА_1 знала, що з боржника не стягуються всі аліменти з його доходів та скористалась халатністю державних виконавців, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів та штрафу. На даний час боржник є безробітним, отримує пенсію по інвалідності, є учасником бойових дій та ветераном військової служби. Єдиний дохід для існування – це пенсія, на яку накладений арешт у межах суми стягнення у розмірі 404 213,53 грн, що порушує конституційні права ОСОБА_2 , адже рахунок, на який накладено арешт, є рахунком зі спеціальним режимом використання. Державний виконавець не мав права застосовувати обмеження у вигляді керування транспортними засобами. Постанову про накладення штрафу не можна вважати справедливою, адже заборгованість виникла з вини державного виконавця, який неправильно визначав розмір аліментів та базу їх стягнення. 
ОСОБА_2 просив: 1) визнати протиправними дії державного виконавця, а саме старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», який призначений для виплати пенсії та зобов`язати скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», 2) визнати протиправними дії державного виконавця, а саме старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та зобов`язати скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року, 3) визнати протиправними дії державного виконавця, а саме старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо накладення штрафу від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні №66004290 та зобов`язати скасувати вищевказану постанову, 4) визнати протиправними дії державного виконавця, а саме старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо формування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів невірним, безпідставним та завищеним та зобов`язати державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра в рамках виконавчого провадження №66004290 від 08.07.2021 року провести новий розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства, 5) визнати протиправними дії державного виконавця, а саме старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо вимоги виконавця від 30.03.2025 року про відрахування з пенсії боржника у розмірі 50 %, 6) зобов`язати скасувати вказану вимогу виконавця у виконавчому провадженні № 66004290 від 08.07.2021 року, 7) винести нову вимогу виконавця, враховуючи обставини сьогодення та майнового стану боржника, у фіксованій сумі, але не більше ніж 3000 грн, які долучаються до 25 % визначених у судовому наказі.
Хаджибейський районний суд міста Одеси ухвалою від 14.07.2025 скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчука Олександра Миколайовича, начальника Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пасікова Олексія Миколайовича, за участю заінтересованої особи – ОСОБА_1 про визнання дій виконавця протиправними задовольнив частково. Визнав дії старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо формування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів протиправними. Зобов`язав державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра в рамках виконавчого провадження №66004290 від 08.07.2021 року провести новий розрахунок з урахуванням висновків суду. Скасував постанову державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра від 30.04.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк». Скасував постанову державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра від 30.04.2025 року щодо накладення штрафу на боржника від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року. В іншій частині вимог скарги відмовив.
Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не погодившись із ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року в частині задоволення скарги ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане судове рішення та відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, проте скаржник не звертався із заявою про зняття арешту з рахунку, на який нараховується пенсія. Задовольняючи вимоги скаржника про визнання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів протиправним та скасування постанови про накладення штрафу на боржника від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні №66004290 суд послався на те, що державний виконавець при виконанні розрахунку заборгованості по аліментах у розмірі не враховував відомості про відрахування з доходів боржника податків та зборів та невірно встановив суму доходів боржника, що є складовою предмета обчислення, проте з такими висновками районного суду погодитися неможливо. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України. Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні 66004290 обчислений в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих від роботодавців боржника. Скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних доказів, які б свідчили про те, що за даним розрахунком заборгованість зі сплати аліментів та відповідно сума штрафних санкцій розраховані без відрахувань із отримуваних боржником доходів податків та зборів. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що державний виконавець при виконанні розрахунку заборгованості по аліментах у розмірі не враховував відомості про відрахування з доходів боржника податків та зборів та невірно встановив суму доходів боржника, що є складовою предмета обчислення.
Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, вважаючи ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Стягувачем у 2025 виявлено можливий факт ухилення боржника від сплати аліментів у належному розмірі, про що повідомлено державного виконавця, яким в подальшому вжито належних і необхідних заходів щодо перевірки інформації та встановлено, що боржник тривалий час ухиляється від сплати аліментів у належному розмірі. Результатом такої поведінки боржника стала заборгованість зі сплати аліментів на дитину в розмірі, більшому ніж 400 тис. грн. Боржник знав про існування обов`язку щодо сплати аліментів, однак не вжив заходів щодо повідомлення державного виконавця про наявне місце роботи, не подав декларацію, не повідомив про зміну інших відомостей. Після початку вжиття виконавцем активних дій щодо пошуку джерел доходів боржника, останній звільнився з офіційного місця роботи (з двох в день надходження запиту), продав транспортний засіб, подарував дружині половину будинку та земельної ділянки, що вказує на активні дії щодо ухилення від сплати аліментів. Суд, не здійснюючи жодного розрахунку, не вказуючи на помилку в розрахунках, не наводячи вірного розміру боргу, встановив, що державний виконавець не врахував відомості про відрахування з доходів боржника податків і зборів та невірно встановив суму доходів боржника. Суд повинен був здійснити новий вірний розрахунок, в даному ж випадку судове рішення не відповідає критерію мотивованості. Факт помилки у розрахунку державного виконавця не наведений, не обґрунтований і не пояснений, а стягувачем і виконавцем заперечується. Скаржник вказує, що в ухвалі Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26.06.2025 по цьому ж виконавчому провадженню встановлено вірність проведення розрахунків державним виконавцем. Скаржник наголошує, що матеріали справи виконавчого провадження не містять доказів, що боржник звертався із заявою про зняття арешту з арешту, на який нараховується пенсія боржника. Наявна заява боржника про зняття арешту від 27.05.2025 стосується інших банківських рахунків боржника. Тобто, в діях виконавця відсутнє порушення, а зняття арешту мало б бути результатом активних дій боржника чи банку, в якому відкрито рахунок боржника, який має спеціальний режим використання. Вважає, що задоволення скарги в частині скасування арешту коштів на рахунку є передчасним, адже перед здійсненням судового захисту порушеного права боржник мав в досудовому порядку повідомити виконавця про спеціальний режим (статус) арештованого банківського рахунку і надати документальні підтвердження такого статусу, чого здійснено не було.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.08.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та особам, які беруть участь у справі, роз`яснено їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 06.08.2025 отримано Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.08.2025 року о 9:52:24 в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою. 
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 06.08.2025 отримано старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О. М. 18.10.2025 року о 1:10:03 в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою.
Копію апеляційної скарги та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 06.08.2025 отримано представником стягувача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 29.07.2025 о 20:16:17 та 09.08.2025 о 9:52:24 відповідно в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками. 
Копію апеляційної скарги з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 06.08.2025 отримано представником заявника ОСОБА_2 – ОСОБА_5 29.07.2025 о 20:18:50 та 09.08.2025 року о 9:55:33 відповідно в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками. 
ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Ушаков О.О., подав до суду відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить суд залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) без задоволення. Вказує, що 03.01.2024 року державний виконавець отримав відповідно до своїх вимог відповіді від 03.01.2024 року №186761751, №186761768 про те, що у боржника є дохід з місця роботи КНП МКЛ №10, на якій останній повинен був стягнути відповідно до судового наказу відрахування у розмірі 25 % на аліменти, тобто державний виконавець в порушення діючого законодавства більше 15 місяців не вживав жодних заходів щодо відрахування виплати на аліменти, знаючи про дохід боржника. Боржник дійсно 15.04.2025 року не з`явився за викликом державного виконавця з поважних причин, а саме перебування на лікарняному, але всі пояснення після лікарняного боржником були наданні державному виконавцю і останні знаходяться в матеріалах виконавчого провадження № 66004290. Вважає, що державним виконавцем порушено процедуру розрахунку, оскільки розрахунок зроблено без обліку всіх відомостей та інформації по провадженню. Так, дійсно боржник визнає заборгованість у зв`язку з не стягненням аліментів з його заробітної плати, коли він був працевлаштований, за весь період часу дії ВП, але боржник не погоджується з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.2025 року, оскільки під час розрахування його заборгованості державний виконавець Галанчук Олександр не відняв від загальної суми нарахування всі види податків, матеріальну і соціальну допомогу, допомогу на оздоровлення, виплати профспілки по допомозі на лікування, страхові виплати та виплати про невикористану відпустку під час звільнення, які не входять до загального доходу боржника. Таким чином, розрахунок є не вірним та перевищеним у сумі стягнення. Боржник ніколи не ухилявся від сплати аліментів, не приховував від державних виконавців свої доходи, не звільнився навмисно, щоб ухилитися від аліментів. Штраф зі сплати аліментів з заборгованості виник з вини всіх раніше державних виконавців по ВП №66004290, які не встановили та не вчинили дій, направлених на виплату аліментів з заробітної плати боржника з 2021 року по березень 2025 року, що відобразилось у рахунку заборгованості. Заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини державного виконавця, який неправильно визначав розмір аліментів та базу їх стягнення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та особам, які беруть участь у справі, роз`яснено їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 12.11.2025 отримано представником стягувача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 25.11.2025 о 0:20:01 в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою. 
Апеляційну скаргу з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 12.11.2025 отримано Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.08.2025 о 21:28:05 та 25.11.2025 року о 0:20:01 відповідно в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками. 
Апеляційну скаргу з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 12.11.2025 отримано старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О. М. 18.10.2025 о 1:14:34 та 25.11.2025 року о 0:14:35 відповідно в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками.
Апеляційну скаргу з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 12.11.2025 отримано представником заявника ОСОБА_2 – ОСОБА_5 12.08.2025 о 21:30:46 та 25.11.2025 о 0:14:35 відповідно в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками.
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки-повідомлення отримали в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
В судовому засіданні старший державний виконавець Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчук О. М. вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, скасувати ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року, відмовивши в задоволенні скарги ОСОБА_2 .
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, скасувати ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року, відмовивши в задоволенні скарги ОСОБА_2 .
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 – Ушаков О.О. проти задоволення вимог апеляційних скарг заперечував у повному обсязі, просив суд залишити без змін ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного. 
Із апеляційних скарг вбачається, що ухвала суду в частині відмови у визнання протиправними дії державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; зобов`язання скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні № 66004290 від 08.07.2021 року; визнання протиправними дії державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо вимоги виконавця від 30.03.2025 року про відрахування з пенсії боржника у розмірі 50 %; зобов`язання скасувати вказану вимогу виконавця у виконавчому провадженні № 66004290 від 08.07.2021 року; внесення нової вимоги виконавця, враховуючи обставини сьогодення та майнового стану боржника, у фіксованій сумі, але не більше ніж 3000 грн, які долучаються до 25 % визначених у судовому наказі, ніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку” № 12 від 24.10.2008 року.
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при виконанні розрахунку заборгованості по аліментах не враховував відомості про відрахування з доходів боржника податків та зборів та невірно встановив суму доходів боржника, що є складовою предмета обчислення. Також в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо ухилення боржника від сплати аліментів за попередні періоди. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості за аліментами ОСОБА_2 станом на 30.04.2025 року здійснено державним виконавцем з порушенням вимог законодавства, відповідно інші обмеження, накладені на боржника державним виконавцем на підставі вказаного розрахунку: штраф, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, арешт коштів боржника є безпідставними. Виконавець посилався на те, що боржник не звертався із заявою про зняття арешту з пенсійного рахунку, проте законодавство чітко визначає, що звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що є пенсією, заборонено. Оскільки суд встановив, що арешт накладено на кошти пенсії, що є недопустимим, постанова державного виконавця про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на пенсійний рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» є безпідставною та підлягає скасуванню. Постанова про накладення штрафу від 30.04.2025 року була прийнята державним виконавцем на підставі розрахунку заборгованості, який, як встановлено судом, був здійснений з порушенням вимог законодавства та є протиправним. Оскільки підстава для накладення штрафу (неправильно розрахована заборгованість) є недійсною, постанова про накладення штрафу на боржника є безпідставною і підлягає скасуванню. 13.05.2025 року виконавцем вже винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тому вимога скаржника в цій частині не підлягає задоволенню як така, що втратила свою актуальність. Вимога про відрахування 50 % пенсії не є протиправною сама по собі, якщо вона відповідає розміру заборгованості та не перевищує встановлених законодавством лімітів. Скаржник не надав достатніх доказів, які б свідчили, що саме вимога про 50 % відрахування з пенсії є необґрунтованою чи протиправною, крім загального посилання на «порушення процедури розрахунку». Щодо зобов`язання винести нову вимогу про фіксовану суму аліментів (до 3 000,00 грн), то суд врахував, що розмір аліментів, визначений судовим наказом (1/4 частини заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів), є встановленим судовим рішенням, таким чином, вимога до виконавця винести нову вимогу про стягнення аліментів у фіксованій сумі з урахуванням майнового стану боржника є втручанням у компетенцію суду і виходить за межі повноважень виконавця. Дії виконавця щодо відрахування 50 % пенсії відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у частині максимально дозволених відрахувань, а вимога щодо зміни розміру аліментів шляхом встановлення фіксованої суми не належить до компетенції державного виконавця, тому суд відмовив у задоволенні вимог скарги в цій частині.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке. 
Згідно статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»). 
Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України). 
Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
З матеріалів виконавчого провадження №66004290 вбачається, що 06.07.2021 року ОСОБА_1  звернулася до Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі із заявою про прийняття на виконання судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.
Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Подолян А. В. від 08.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66004290 з примусового виконання судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03.08.2021 головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лисим О. В. у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконано розрахунок заборгованості по аліментах та вказано, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 за період з 19.05.2021 по 01.08.2021 складає 11 166,13 грн.
26.07.2022 старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кудряшовим П. Ю. у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконано розрахунок заборгованості по аліментах та вказано, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 на кінець липня 2022 складає 68,86 грн.
01.04.2025 стягувач ОСОБА_1 звернулася до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про вжиття заходів щодо належного виконання судового наказу, зокрема провести перевірку належності виконання зобов`язань боржником.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №66004290, державним виконавцем зроблено запити до Пенсійного фонду України та 03.04.2025 отримано відповідь, з якої встановлено наявність наступних виплат: пенсія (Головне управління ПФУ в Одеській області), заробітна плата/дохід застрахованої особи (Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Компані «Стадіон «Чорноморець»), заробітна плата/дохід застрахованої особи (Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Сістерс»).
03.04.2025 за вих. №44566 державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 направлено виклик про зобов`язання з`явитись до виконавця 15.04.20025 року о 09:00 за адресою: вул. Старицького, 10-А, м. Одеса щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, а також надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа та повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання.
Згідно довідки про причини повернення/досилання, поштове відправлення не отримано боржником та повернуте до органу державної виконавчої служби у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 
30.04.2025 старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. виконано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та вказано, що сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 30.04.2025 складає 404 213,53 грн, а сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 30.04.2025 складає 408 010,89 грн.
30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 404 213,53 грн.
30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на майно, що належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 404 213,53 грн.
30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. винесено ряд постанов, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; строк дії вказаних тимчасових обмежень - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021.
30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О. М. винесено постанову про накладення штрафу, у якій вказано, що у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника ОСОБА_2 підлягає накладенню штраф на користь стягувача у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 202 106,77 грн. 
30.04.2025 за вих. №64404 державним виконавцем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області направлено вимогу виконавця, згідно якої слід здійснювати відрахування із сум доходів боржника ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства у розмірі 50 % доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 408 010,89 грн, а в подальшому здійснювати відрахування із сум доходів боржника щомісяця у розмірі 25 %, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12.05.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О. М. винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника у банку для здійснення видаткових операцій, а саме визначено для боржника-фізичної особи ОСОБА_2 поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у oschadbank, для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. 
12.05.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О. М. винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.
Предметом апеляційного розгляду є перевірка правомірності висновків суду першої інстанції щодо: 
1) визнання дій старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо формування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів протиправними; 
2) зобов`язання державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра в рамках виконавчого провадження №66004290 від 08.07.2021 року провести новий розрахунок; 
3) скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра від 30.04.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк»,
4) скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра від 30.04.2025 року щодо накладення штрафу на боржника від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року.
Щодо визнання дій старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра щодо формування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів протиправними та зобов`язання його провести новий розрахунок колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Судом встановлено, що на виконанні у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №66004290 з примусового виконання судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Порядок стягнення аліментів визначено у статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а також у статті 195 СК України. 
Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Відповідно до частини першої статті 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина 3 статті 195 СК України). 
Оскаржуючи розрахунок заборгованості за аліментами скаржник у скарзі зазначає, що державним виконавцем заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.04.2025 року розрахована без відрахувань із отримуваних боржником доходів податків та зборів, безпідставно враховано при визначенні аліментів доходи у вигляді допомоги на оздоровлення, виплат профспілки по допомозі на лікування, страхових виплати та виплат за невикористану відпустку при звільненні. 
Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Статтею 81 СК України визначено, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146 затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік №146), у п. 1 якого вказано, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними, а також надбавок, що виплачуються непрацюючим пенсіонерам на утримання непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.
Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку № 146).
Із матеріалів справи вбачається, що 30.04.2025 старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. складено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів який здійснено з урахуванням тих доходів боржника ОСОБА_2 , які не були враховані раніше, та після утримання з цих доходів податків та зборів, зокрема включено доходи, отримані у КНП «Міська клінічна лікарня» №10 Одеської міської ради (довідка №50 за період з травня 2021 по грудень 2021, №51 з січня 2022 по грудень 2022, №52 з січня 2023 по грудень 2023, №53 з січня 2024 по вересень 2024), Товаристві з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Компані «Стадіон «Чорноморець» (довідка за вих. №28/25 від 11.04.2025 за період з жовтня 2024 по квітень 2025), Товаристві з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Сістерс» (довідки за вих. №1-04/25 від 04.04.2025 та за вих. №1-11/04-25 від 11.04.2025 за період з жовтня 2024 по квітень 2025).
Отже, скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних доказів, які б свідчили про те, що за даним розрахунком заборгованість зі сплати аліментів розрахована без відрахувань із отримуваних боржником доходів податків та зборів, а тому доводи заявника, викладені у скарзі на дії державного виконавця, у цій частині є безпідставними. 
Також скаржником не надано як державному виконавцю, так і суду доказів отримання ним у період за який здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів допомоги на оздоровлення, виплат профспілки по допомозі на лікування, страхових виплат та виплат за невикористану відпустку при звільненні (період нарахування та суми).
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що одержувана при звільненні компенсація за невикористану відпустку враховуються при визначенні розміру аліментів.
При цьому слушними є доводи скаржника про те, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини за вересень 2024 року державним виконавцем не враховано, що судовим наказом №521/7117/21, виданим 31.05.2021року Малиновським районним судом м. Одеси визначено, що розмір аліментів не може бути більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У розрахунку заборгованості станом на 30.04.2025 року сума аліментів, яка підлягає стягненню за березень 2024 року перевищує 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вказані обставини старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. не заперечувалися, при цьому вказавши, що ним здійснено новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.12.2025 року в якому розмір аліментів, який підлягає стягненню визначено правильно.
Крім того, старшим державним виконавцем у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.12.2025 року вказаний розмір доходу за період з травня 2021 року по грудень 2021 року менший, ніж розмір доходу зазначений у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.04.2025 року. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що дії старшого державного виконавця Галанчука О.М.  щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.20025 року у виконавчому провадженні №66004290 в частині не врахування при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів вимог судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021року Малиновським районним судом, є протиправними.
За таких обставин, необхідне зобов`язати державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до вимог статті 195 СК України та судового наказу №521/7117/21, виданого 31.05.2021 року Малиновський районним судом м.Одеси, визначивши, що розмір аліментів за вересень 2024 року не може бути більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Щодо скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. від 30.04.2025 року щодо накладення штрафу на боржника від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні № 66004290 від 08.07.2021 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до абзацу 3 частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII.
Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що достатньою підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів є встановлення факту наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупній розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, яка обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) зазначила, що «положення абзацу третього частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови від 19 грудня 2018 року про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу».
Крім того, у вищезазначеній постанові вказано, що «… саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику».
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. винесено постанову про накладення штрафу, у якій вказано, що у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника ОСОБА_2 підлягає накладенню штраф на користь стягувача у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 202 106,77 грн. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу від 30.04.2025 року прийнята державним виконавцем на підставі розрахунку заборгованості, який, як встановлено судом, здійснений з порушенням вимог законодавства, тому постанова про накладення штрафу на боржника підлягає скасуванню.
Отже, вимоги апеляційних скарг у цій частині підлягають відхиленню, а рішення суду в цій частині – залишенню без змін, адже постанова державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. від 30.04.2025 року щодо накладення штрафу на боржника від 30.04.2025 року у виконавчому провадженні № 66004290 від 08.07.2021 року винесена з порушенням норм, що регулюють процедуру примусового виконання судових рішень.
Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність висновків суду в частині скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. від 30.04.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66004290 від 08.07.2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. 
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що знаходяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про накладення арешту на кошти, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повернути постанову виконавця без виконання в частині накладення арешту на такі кошти, що знаходяться на рахунках, із зазначенням причини її повернення.
Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Зазначене правило визначає ті кошти, що складають, зокрема, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення. 
Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. 
Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (частини третя статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 зазначила: «…виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»)…».
У постанові від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів. 
Так, 30.04.2025 року старшим державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галанчуком О.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 404 213,53 грн.
Тобто, оскаржувана постанова державного виконавця містить застереження стосовно накладення арешту на кошти боржника, зокрема, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Розроблена законодавцем правова концепція запобіганню порушення прав боржника стосовно володіння, користування та розпоряджання грошовими коштами, на які розповсюджується встановлене законодавством обмеження щодо накладення арешту в межах виконавчого провадження, визначає, що на момент вжиття такого заходу з метою ефективного виконання судового рішення державний виконавець не володіє інформацією про стан рахунку боржника, на який накладається арешт. 
Колегія суддів зауважує, що саме банк повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». 
Водночас у разі, якщо банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2024 року у справі №338/1125/23.
Крім того, з метою недопущення безповоротного втручання у право боржника на володіння, користування та розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на банківських рахунках зі спеціальним режимом, які в силу вимог закону підпадають під обмеження щодо можливості накладення арешту на них, законодавець не обмежив боржника у праві надати державному виконавця докази на підтвердження спеціального режиму банківського рахунку, на який накладено арешт. 
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 06.05.2025 року ОСОБА_2 , від імені якого діяв адвокат Ушаков О.О., звертався до старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. із завою про визначення рахунку НОМЕР_2 божник ОСОБА_2 АТ «Ощадбанк» таким з якого можна здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом про Державний бюджет на 1 січня поточного року, а також сплачувати податки та збори.
12.05.2025 року постановою старшого державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. визначено для боржника ОСОБА_2 поточний рахунок НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом про Державний бюджет на 1 січня поточного календарного року.
У матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують повідомлення боржником державного виконавця про спеціальний режим банківського рахунку, на який йому нараховуються пенсійні виплати, в зв`язку з чим висновок суду про неправомірність вказаної постанови є помилковим.
Доводи заявника, викладені у скарзі, такого висновку не спростовують та зводяться до суб`єктивного тлумачення норм права, відмінного від дійсного значення приписів закону та їх чинної правозастосовної практики. Заявник помилково вважає, що саме на державного виконавця покладений обов`язок здобувати докази для з`ясування правового режиму арештованого банківського рахунку, водночас обов`язок державного виконавця полягає у знятті арешту з рахунку боржника саме за умови надання такої інформації про рахунок банком або боржником. 
Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, тобто накладення заборони на право розпоряджатися грошовими коштами спрямоване на належне та ефективне здійснення державним виконавцем посадових повноважень з виконання судового рішення, спрямоване на запобігання уникнення боржником виконання судового рішення та на ефективне першочергове забезпечення інтересів кредитора за рахунок цих коштів. 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року в оскаржуваній частині щодо скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. від 30.05.2025 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку слід скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити. Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року в оскаржуваній частині щодо зобов`язання державного виконавця в рамках виконавчого провадження провести новий розрахунок слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій оскаржуваній частині ухвалу суду залишити без змін. 
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року в оскаржуваній частині щодо скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука О.М. від 30.05.2025 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення.
У задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині скасування постанови державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галанчука Олександра від 30.04.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 66004290 відмовити. 
Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року в оскаржуваній частині щодо зобов`язання державного виконавця в рамках виконавчого провадження провести новий розрахунок змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
В іншій оскаржуваній частині ухвалу суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 30 квітня 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко