ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/27332/25
провадження № 3/753/590/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, 11.12.2025 року о 01 год. 32 хв., рухаючись по вул. Бориспільська, 41, у м. Києві, керував транспортним засобом «Hyundai І20», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода нестійка, мова не розбірлива. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Drager», та в лікаря-нарколога, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, категорично відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. 
Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст. 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ст. 130 КУпАП не належить до цих випадків.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.
При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Частиною 3 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне (втретє) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як вбачається з матеріалів справи, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння проводилась поліцейським з порушенням визначених чинним законодавством вимог.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводилась за відсутності свідків.
При цьому, згідно рапорту інспектора поліції Струка В.М., під час складання протоколу ЕПР1 № 537349 відносно водія ОСОБА_1 , нагрудні камери працівників поліції були розрядженні, в зв`язку з чим, відеозапис проводився на мобільний телефон.
Суд звертає увагу, у разі неможливості використання нагрудної камери, зокрема, розрядження останньої, про що зазначено у рапорті працівника поліції, уповноважені особи мали зафіксувати факт відмови від проходження огляду у присутності двох свідків, що безпосередньо передбачено нормами КУпАП. 
Разом з тим, в п. 9 протоколу серії ЕПР1 №537349, зазначено, що свідки не залучалися, чим порушено норми чинного законодавства України.
При цьому фіксування проведення огляду особи на стан сп`яніння за допомогою мобільного телефону у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису вимогами чинного законодавства не передбачено.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейським використовується портативний відеореєстратор та карта пам`яті, які обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.
Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.
Під час здійснення повноважень поліцейським портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
В ході перевірки матеріалів справи, судом було встановлено, що на диску, долученому до матеріалів справи відеозапис не відтворювався, що в свою чергу позбавляє суд можливості об`єктичного та неуспередженого судового розгляду, у зв`язку із чим 24.02.2026 року за вих. № 11628/26-Вих на адресу Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП судом направлено запит щодо надання належним чином записаного на портативний засіб відеодоказу з боді-камер. 
05.03.2026 року за вх.№ 18332 на виконання запиту суду, УПП у м. Києві ДПП повідомило про те, що під час складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) не здійснювалась, тому відеозапис зазначеної події відсутній. 
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».
При цьому докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.
Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Враховуючи викладене, підстави вважати доведеним факт відмови від проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - відсутні, що відповідно виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.
Керуючись ст. ст. 126, 130, 247 п. 1, 283-285 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя