УХВАЛА

26 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 912/250/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Кондратова І.Д., Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Дуб С.І.,

представників учасників справи:
від позивача: не з`явився,
від відповідача 1: Попович С.М.,
від відповідача 2: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Кіровоградської області (Кузьміна Б.М.)
від 22.05.2025

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду (Мороз В.Ф.,
Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.)
від 04.02.2026 (повний текст складений 12.03.2026)

у справі за позовом  ОСОБА_2 
до відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 
2) ОСОБА_3 

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія»

про переведення прав покупця

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідачка 1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач 2) (разом - Відповідачі), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія» (далі - Товариство, Третя особа) про переведення прав покупця.
2. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач 2, не повідомивши Позивача про намір продати свою частку, порушив його переважне право на придбання частки у статутному капіталі Товариства.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Кіровоградської області рішенням від 22.05.2025, залишеним без змін Центральним апеляційним господарським судом у постанові від 04.02.2026, позов задовольнив повністю. Перевів на Позивача права та обов`язки Відповідачки 1 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Третьої особи, укладеним 07.03.2023 між Відповідачкою 1 та Відповідачем 2. Перерахував на користь Відповідачки 1 кошти, внесені Позивачем на депозитний рахунок Господарського суду Кіровоградської області, в сумі 4 514,00 грн. Стягнув з Відповідача 2 на користь Позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн.
4. Вказані судові рішення мотивовані, зокрема, таким:
- у Відповідача 2, як учасника Товариства, який мав намір відчужити свою частку Відповідачці 1, існував обов`язок письмово повідомити про це Позивача як іншого учасника Товариства;
- судами встановлено, що Відповідач 2 не повідомляв Позивача про намір продати частку в статутному капіталі Товариства, що підтверджується, зокрема, поясненнями самого Відповідача 2;
- поведінка Позивача не є непослідовною, оскільки Позивач жодним чином не надавав своєї згоди на вступ у Товариство покупця частки;
- жодне з питань порядку денного та прийнятих на загальних зборах 07 березня 2023 року рішень не стосувалося відмови Позивача від переважного права купівлі, надання ним згоди на вступ нового учасника товариства, або надання згоди Відповідачу 2 на відчуження Відповідачці 1 належної йому частки, а тому відсутні підстави вважати, що підписання Позивачем протоколу загальних зборів від 07.03.2023 та нової редакції Статуту Товариства (яке, як установив суд, здійснювалося після нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу частки та підписання Відповідачами Акта приймання-передачі частки) є відмовою від переважного права купівлі частки в статутному капіталі Товариства;
- Позивач вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, сплаченому покупцем на виконання Договору купівлі-продажу частки, а саме: 4 514,00 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 48504908 від 23.01.2025, отже, відповідні грошові кошти в сумі 4 514,00 грн підлягають перерахуванню Відповідачці 1.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи осіб, які подали касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
5. 27 березня 2026 року Відповідачка 1 (Скаржниця), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2026 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2025 у справі № 912/250/25 у повному обсязі та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області; стягнути з Позивача судові витрати.
6. Підставою касаційного оскарження Скаржниця вказала пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
7. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржниця зазначила, що суди попередніх інстанції порушили норми матеріального права, а саме частину 2 статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", не застосувавши правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 16.03.2023 у справі № 915/1172/20.
8. Скаржниця стверджує, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги норми Статуту Товариства, не дослідили поведінку Позивача в розумінні принципу добросовісності, а також не врахували недоведення Позивачем порушення його прав, що в свою чергу призвело до ухвалення судових рішень, які не відповідають нормам матеріального права, а отже підлягають скасуванню.
9. Відзивів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило. 
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
10. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська сільськогосподарська компанія" зареєстроване як юридична особа 14 червня 2000 року.
11. Відповідно до Статуту Товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 06.05.2019 (далі - Статут від 06.05.2019), учасниками Товариства були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
12. За пунктом 7.1 Статуту від 06.05.2019, для забезпечення діяльності Товариства створюється статутний капітал у розмірі 7 400,00 грн (сім тисяч чотириста гривень 00 копійок), який формується за рахунок вкладу учасників Товариства.
13. Формування Статутного капіталу, а також розподіл часток між учасниками у Статутному капіталі Товариства відбувається таким чином:
- громадянин України ОСОБА_3 має 61 частку, що дорівнює 4514,00 грн (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок);
- громадянин України ОСОБА_2 має 39 часток, що дорівнює 2886,00 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 00 копійок).
14. Пункт 11.2 Статуту від 06.05.2019 відносить до обов`язків учасників Товариства, серед іншого, додержання вимог статуту Товариства.
15. За пунктом 13.1 Статуту від 06.05.2019, учасник Товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам. Учасник Товариства має право відчужити свою частку (частину частки) в статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.
16. Згідно з пунктом 13.2 Статуту від 06.05.2019, учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника Товариства, що продається третій особі. Якщо кілька учасників Товариства скористаються своїм переважним правом, вони придбавають частку (частину частки) пропорційно до розміру належних їм часток у статутному капіталі Товариства.
17. Відповідно до пункту 13.3 Статуту від 06.05.2019, учасник Товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників Товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників Товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник Товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам Товариства.
Якщо учасник Товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки). У разі ухилення покупця від укладення договору купівлі-продажу продавець має право реалізувати свою частку третій особі на раніше повідомлених учасниками Товариства умовах.
18. 07 березня 2023 року Відповідач 2, як продавець, і Відповідачка 1, як покупець, уклали договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства (далі - Договір), відповідно до якого:
- "Продавець продав та передав покупцю частку в статутному капіталі Товариства, яка являє собою 61% (шістдесят один) відсоток, а Покупець купив та прийняв від Продавця частку в статутному капіталі Товариства, яка являє собою 61% (шістдесят один) відсоток, що становить 4 514,00 (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок" (пункт 1 Договору);
- "Належна частка в статутному капіталі Товариства, що відчужується, сплачена Покупцем у сумі 4 514,00 (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень, 00 копійок, повністю, до підписання цього договору. Претензій майнового та фінансового характеру до Покупця Продавець не має" (пункт 3 Договору);
- "Сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу частки Товариства. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання цього договору не матимуть правового значення" (пункт 8 Договору);
- "Право власності на частку в статутному капіталі Товариства переходить до Покупця з моменту укладення цього договору, нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Разом з переходом права власності на зазначену частку в статутному капіталі Товариства до Покупця переходять всі права та обов`язки, що належали Продавцю, які передбачені установчими документами Товариства та чинним Законодавством" (пункт 9 Договору).
19. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Мамченком А.А. 07.03.2023 і зареєстрований в реєстрі за номером 135.
20. 07 березня 2023 року Відповідач 2, як продавець, і Відповідачка 1, як покупець, підписали акт приймання-передачі частки статутного капіталу Товариства (далі - Акт приймання-передачі) про таке:
- "На виконання умов Договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія» № 135 від 07.03.2023 року, Продавець передав належну йому частку в статутному капіталі товариства у власність Покупця, а Покупець приймає від Продавця та купує частку в розмірі 61% (шістдесят один) відсоток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільськогосподарська компанія" (далі частка).
Частка належить Продавцю на праві власності, що підтверджується статутом Товариства, сформована (сплачена) в повному обсязі" (пункт 1 Акта приймання-передачі);
- "Право власності на частку у статутному капіталі, що відчужена переходить з моменту підписання цього акту Сторонами, і одночасно Покупець набуває весь об`єм корпоративних прав учасника Товариства" (пункт 3 Акта приймання-передачі).
21. Справжність підписів Відповідача 1 та Відповідачки 2 на Акті приймання-передачі засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Мамченком А.А. 07.03.2023 і зареєстровано в реєстрі за номерами 136, 137.
22. 07 березня 2023 року відбулися загальні збори учасників Третьої особи з таким порядком денним:
"1. Обрання голови та секретаря зборів.
2. Зміна відомостей про місце реєстрації учасника Товариства.
3. Затвердження нової редакції Статуту Товариства.
4. Надання повноважень на підпис нової редакції Статуту Підприємства та його державної реєстрації".
23. На загальних зборах 07 березня 2023 року прийняті такі рішення:
- з першого питання порядку денного обрано головою зборів Позивача, секретарем Відповідачку 1; уповноважено голову і секретаря зборів підписати протокол;
- з другого питання порядку денного змінено відомості про реєстрацію місця проживання Позивача;
- з третього питання порядку денного внесено зміни до Статуту Товариства та затверджено його редакцію, прийняту у зв`язку із змінами в складі учасників, та приведенням його до чинного законодавства;
- з четвертого питання порядку денного уповноважено на підпис Статуту учасників Товариства Позивача та Відповідачку 2, із засвідченням їхніх підписів у нотаріуса.
24. Зазначене підтверджується копією протоколу від 07.03.2023 № 10, підписаного Позивачем і Відповідачкою 1.
25. Справжність підписів Позивача та Відповідачки 1 на протоколі посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Мамченком А.А. 07.03.2023 і зареєстровано в реєстрі за номерами 181, 182.
26. Справжність підписів Позивача та Відповідача 1 на новій редакції Статуту посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Мамченком А.А. 07.03.2023 і зареєстровано в реєстрі за номерами 183, 184.
27. З 23 березня 2023 року Позивач призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується записом у військовому квитку.
28. Як вказано у довідці військової частини від 21.01.2025 № 624, Позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією, на особливий період.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
29. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
30. Предметом розгляду у цій справі є вимоги про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у зв`язку з порушенням переважного права учасника товариства на купівлю частки у статутному капіталі цього товариства. 
31. Підставою касаційного оскарження судових рішень Скаржниця вказує пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права, а саме частину 2 статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", без застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 16.03.2023 у справі № 915/1172/20.
32. Суд зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. 
33. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.
34. Для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків у подібних правовідносинах.
35. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 вказала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
36. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
37. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
38. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.
39. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
40. Розглянувши доводи, викладені у касаційній скарзі, Суд звертає увагу на наступне. 
41. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.
42. Учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства (частина третя статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
43. Згідно з положеннями частини п`ятої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним.
44. За змістом частини шостої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" статутом товариства може встановлюватися інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства. Статутом може встановлюватися, що учасники товариства не мають переважного права. Статутом також може бути передбачений обов`язок учасника товариства, який має намір продати частку (частину частки) третій особі, провести спершу переговори щодо її продажу з іншими учасниками товариства. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.
45. Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.
46. Частиною другою статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.
47. Скаржниця стверджує, що суди попередніх інстанцій проігнорували висновки Верховного Суду, викладені у:
- постанові від 31.03.2021 у справі №923/875/19 (якщо суди за допомогою належних та допустимих доказів встановили, що учасник сам відмовився від реалізації свого переважного права, у тому числі шляхом голосування на зборах за включення нового учасника до складу товариства і внесення відповідних змін до статуту, то така відмова свідчить про обізнаність учасника з наміром продати частку і відсутність намірів її придбати; відповідно, переважне право учасника на придбання частки не порушено);
- постанові від 16.03.2023 у справі №915/1172/20 (непослідовність дій позивачів, які спочатку надали згоду на укладення договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Мисливці Доманівщини" шляхом участі та голосування на зборах за відчуження частки інших учасників в статутному капіталі товариства, а в подальшому, при зверненні до суду з цим позовом ставлять питання про порушення їх переважного права на придбання частки інших учасників Товариства, що суперечить принципу добросовісності при реалізації прав, покладеного в основу доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Відтак, недоведеність позивачами порушення своїх корпоративних прав або інтересів на час звернення з позовом до суду … є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин).
48. На переконання Скаржниці Позивач відмовився від реалізації переважного права купівлі шляхом підписання протоколу загальних зборів від 07.03.2023 № 10 та нової редакції Статуту з новим складом учасників. 
49. Однак, з оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що до порядку денного загальних зборів 07 березня 2023 року були включені такі питання, як обрання голови та секретаря зборів; зміна відомостей про місце реєстрації учасника Товариства (Позивача); затвердження нової редакції Статуту Товариства; надання повноважень на підпис нової редакції Статуту Товариства та його державної реєстрації. Жодне з питань порядку денного та прийнятих 07 березня 2023 року на загальних зборах рішень не стосувалося відмови Позивача від переважного права купівлі, надання ним згоди на вступ нового учасника Товариства, або надання згоди Відповідачу 2 на відчуження третій особі належної йому частки.
50. Також суд апеляційної інстанції встановив, що підписання Позивачем нової редакції Статуту здійснювалося після нотаріального посвідчення Договору та підписання Відповідачами Акта приймання-передачі частки. Крім того, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що незалежно від підписання чи непідписання Позивачем нової редакції Статуту, для державної реєстрації змін у складі учасників Товариства було достатньо підписаного Відповідачами Акта приймання-передачі частки, справжність чиїх підписів була нотаріально посвідчена.
51. За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що у цьому випадку немає підстав вважати, що Позивач відмовився від реалізації переважного права купівлі частки. 
52. Такий висновок не суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 923/875/19 та від 16.03.2023 у справі №915/1172/20, оскільки останні були сформовані за відмінних від цієї справи обставин та іншої доказової бази. 
53. Так, у справі № 923/875/19 було встановлено, що у день здійснення купівлі-продажу частки позивач взяв участь у загальних зборах товариства, на яких вирішувалося питання виходу учасника зі складу учасників та входження до складу іншого учасника, та своїм голосуванням на зборах підтримав зміну складу учасників товариства, пов`язану з відчуженням частки третій особі; володіючи інформацією про купівлю-продаж частки, позивач міг проголосувати "проти", наслідком чого було б неприйняття зборами цих рішень, однак він проголосував "за". При цьому у справі № 923/875/19 правочин з відчуження частки відповідачі вчинили 08.11.2018, тобто в певний "перехідний період", коли відповідно до пункту 3 Глави VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим законом товариства мали привести свої статути у відповідність до нового закону, а до такого приведення відносини між учасниками регулювалися нормами статуту, який діяв на момент ухвалення цього Закону і тими нормами Закону України "Про господарські товариства", на підставі яких були викладені відповідні норми статуту. Відповідно до положень Господарського кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" статут товариства мав містити відомості про склад учасників, а для того, щоб покупець частки міг реалізувати свої права, вимагалося проведення загальних зборів, внесення змін до статуту. Тільки товариство, а не його учасник, могло зареєструвати зміни до статуту і нові відомості щодо складу учасників в ЄДР. У справі № 923/875/19 зміна складу учасників відбувалася за "старим" порядком, передбаченим статутом товариства у редакції 2016 року і Законом України "Про господарські товариства", а саме: шляхом ухвалення рішення загальних зборів про зміну складу учасників (виключення одного учасника та включення іншого учасника), затвердження нової редакції статуту. У спірних правовідносинах у справі № 923/875/19, ураховуючи чинне на той час законодавство, учасник міг вплинути на факт зміни складу учасників товариства голосуванням «проти» нової редакції Статуту на загальних зборах. 
54. Однак у цій справі № 912/250/25 спірні правовідносини регулюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який суттєво змінив порядок зміни в ЄДР відомостей про склад учасників, коли учасник сам може зареєструвати своє право на частку на підставі акта приймання-передачі частки, а розгляду на загальних зборах питання про включення особи до складу учасників не вимагається, як і не вимагається подання державному реєстратору статуту з новим складом учасників. 
55. Крім того, у цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що на загальних зборах 07.03.2023 зміна складу учасників товариства не розглядалася, а така зміна відбулася на підставі Акта приймання-передачі частки, підписаного Відповідачами на виконання Договору купівлі-продажу частки, незалежно від проведення загальних зборів 07.03.2023 та голосування на них Позивача, а також незалежно від підписаної Позивачем нової редакції Статуту. 
56. У справі № 915/1172/20 суди також встановили, що взявши участь у загальних зборах товариства, на яких вирішувалися питання відчуження його учасниками своїх корпоративних прав третім особам, позивачі не заперечили проти відчуження частки в статутному капіталі, не виявили своїх намірів щодо реалізації свого переважного права на придбання частки, натомість своїм голосуванням на зборах надали згоду на продаж вказаними учасниками своїх часток третім особам. При цьому за обставинами справи № 915/1172/20 статут товариства передбачав відчуження часток третім особам за рішенням загальних зборів.
57. Натомість у цій справі № 912/250/25 на загальних зборах 07.03.2023, в яких брав участь Позивач, не вирішувалося питання відчуження частки в статутному капіталі Товариства третій особі. У цій справі суди попередніх інстанцій, не маючи підстав вважати, що Позивач відмовився від реалізації переважного права купівлі частки, дійшли обґрунтованого висновку, що внаслідок неповідомлення Позивача про продаж Відповідачем 2 його частки в статутному капіталі Третьої особи було допущене порушення переважного права Позивача на купівлю такої частки, яке підлягає захисту.
58. Таким чином, правовідносини між сторонами у зазначених у касаційній скарзі справах та у справі, що розглядається, не є подібними.
59. Враховуючи викладене, перевіривши доводи Скаржниці, наведені у касаційній скарзі, Суд не знайшов підтверджень обґрунтованості тверджень щодо неврахування судами попередніх інстанцій у цій справі висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, з огляду на нерелевантність вказаної Скаржницею судової практики. 
60. Отже, зважаючи на те, що наведена Скаржницею підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2026 року у справі № 912/250/25.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
61. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
62. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (частина друга статті 296 ГПК України).
63. З урахуванням викладеного вище, касаційне провадження у цій справі, що відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України. 
Судові витрати
64. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження у справі № 912/250/25 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 912/250/25 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді І. Кондратова

О. Мамалуй