Справа № 587/4925/24
Провадження № 2/591/60/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - Клименко А. Я.
за участю секретаря судового засідання - Устименко М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:  

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 і свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір №661981963 (далі - Договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4С7М8. Зокрема, 25 листопада 2021 року відповідачка ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідачки, 25 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».     
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.         31 грудня 2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01.     31 грудня 2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.      Звертає увагу суду на те, що реєстр прав вимог №186 від 19 липня 2022 року підписаний вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою 25 листопада 2021 року.         31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року.  Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.2.1. ).           Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 31 липня 2024 року до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 21020,00 грн..  02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 02/12/24-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором.         За цим договором Фактор зобов`язуюється передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.      Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників.      Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.    Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02 грудня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 21020,00 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02 грудня 2024 року.    В порушення умов договору відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 21020 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 6 928 грн. 64 коп. - заборгованість по кредиту; 14091 грн. 36 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 661981963 від 25 листопада 2021 року у розмірі 21020 грн. 00 коп., витрати за надання правничої допомоги у сумі 7 000 грн.00 коп. та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп..
14.01.2025 року дана справа надійшла до суду за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області і згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Сидоренко А.П.. 
Ухвалою суду від 15 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.
Ухвалою від 11 листопада 2025 року витребувано у АТ «АКБ «КОНКОРД» інформацію, що містить банківську таємницю.

24.12.2025 року справу передано в провадження судді Клименко А.Я. в зв`язку з відрахуванням судді Сидоренко А.П. зі штату суду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Луніка Т. Я. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали. В наданих суду раніше письмових поясненнях важають, що позивач, який не є первісним кредитором, не довів факту відступлення можливого права грошової вимоги до  ОСОБА_1  за Договором кредитної лінії № 661981963 від 25 листопада 2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал», яке за наведених обставин є неналежним позивачему справі. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не мали права на відступлення права вимоги, якою вони не володіли. Також, немає у матеріалах справи і даних про направлення, згідно встановленого зразка (форми), на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 661981963 від 25 листопада 2021 року, в якому зазначено про необхідність сплати заборгованості на користь ТОВ «Юніт Капітал», або іншим попереднім заміненим кредиторам.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню часткововиходячи з наступного: Судом встановлено, що 25 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1  укладений в електронній формі договір кредитної лінії № 661981963, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати  ОСОБА_1  кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (пункт 1.1 кредитного договору). 
Пунктом 1.7 кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період).     Відповідно до пункту 1.9.1 кредитного договору, на період строку, визначеного пунктом 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно з пунктом 1.9.2 кредитного договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.7 договору, умови щодо нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною ставкою в розмірі 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним.       Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний відповідачкою електронним підписом (одноразовим ідентифікатором).            Того ж дня, тобто 25 листопада 2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти на картковий рахунок відповідачки  ОСОБА_1 .  Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.       
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).         За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).   В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.        Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.           Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.  Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).   В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.        Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).    Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зібрані докази вказують на те, що 25 листопада 2021 року  ОСОБА_1  уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі кредитний договір, за яким вказана фінансова компанія перерахувала на її картковий рахунок кредитні кошти у розмірі 8 000,00 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти в порядку, визначеному кредитним договором.          ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1  у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.  25 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти 8000,00 грн. на картковий рахунок  ОСОБА_1 .    Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.           У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.         У встановлений договором строк відповідачка  ОСОБА_1  кредит не повернула.  На підставі укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції відповідної додаткової угоди), ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату відступило ТОВ «Таліон Плюс» своє право грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором. Як передбачено пунктом 4.1 договору факторингу №28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») до фактора (ТОВ «Таліон Плюс») з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
19.07.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» підписали реєстр прав вимоги № 186.          На підставі укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року, ТОВ «Таліон Плюс» за плату відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» своє право вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором. За змістом пункту 1.3 договору факторингу № 31/0724-01 термін «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитним договором, у тому числі право грошової вимоги до боржника по сплаті суми боргу за кредитним договором, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, які виникнуть в майбутньому.        Як передбачено пунктом 4.1 договору факторингу № 31/0724-01 право вимоги переходить від клієнта (ТОВ «Таліон Плюс») до фактора (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку.   
31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписали реєстр прав вимоги № 2.             2 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 02/12/24-У, на підставі якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за плату своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі право вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором.      За змістом пункту 1.2 договору факторингу № 02/12/24-У перехід від клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до фактора (ТОВ «Юніт Капітал») прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор (ТОВ «Юніт Капітал») стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до фактора (ТОВ «Юніт Капітал») прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.    02 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» підписали реєстр божників і склали акт прийому-передачі цього реєстру, згідно з якими заборгованість  ОСОБА_1  за кредитним договором складає 21020 грн. 00 коп., із яких: 6928 грн. 64 коп. - заборгованість по кредиту; 14091 грн. 36 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.           Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України вбачається, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).      До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).          В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).      Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).   
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.     За договорами факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», яке відступило це право ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а те, у свою чергу, відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал».  ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали рамкові угоди факторингу, які передбачали перехід як дійсного права вимоги, так і права вимоги, що виникне в майбутньому. Дія рамкових угод була продовжена згідно з додатковими угодами до договорів факторингу. Підставою для переходу права вимоги від клієнта до фактора було підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. На час підписання сторонами цих реєстрів у  ОСОБА_1  виникло зобов`язання перед кредиторами з повернення кредиту та сплати процентів.  Посилання представника відповідачки на недоведеність переходу до ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги за кредитним договором не відповідають фактичним обставинам справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1  належним чином не виконала зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Юніт Капітал». Визначаючи розмір процентів за користування кредитом, суд бере до уваги наступні обставини:             Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.   Відповідно до статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.            За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).   Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.       Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.      При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.            Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.           Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.     
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).    За умовами п. 1.7 кредитного договору, сторони встановили строк кредитування 30 днів від дати отримання кредиту позивальником.        Матеріалами справи підтверджується, що кредит  ОСОБА_1  отримала 25.11.2021 року. Таким чином, строк кредитування завершився 25.12.2021 року.   Положеннями п. 1.8 кредитного договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.   Проте, відомості про те, що відповідачка активувала функцію продовження строку дисконтного періоду під час судового розгляду не встановлені.      У позові ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідачки проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому позивач не заявив до  ОСОБА_1  вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.       Пунктом 1.9.3. кредитного договору визначено, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.
Враховуючи, що відповідачка користувалася кредитом після закінчення строку кредитування, без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 кредитного договору, суд доходить висновку про наявність підстав нарахування відсотків відповідачці за користування кредитом за ставкою, передбаченою п. 1.9.3. кредитного договору.    Таким чином, розмір процентів за користування кредитом становить 4752,00 грн. (8000,00 грн (сума кредиту) х 1,98% х 30 днів).        Крім того, з розрахунку заборгованості первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що відповідачкою погашалась заборгованість і загальна сума оплат становить 9214,00 грн..           Таким чином, від загальної суми заборгованості за договором кредитної лінії № 661981963 від 25 листопада 2021 року у розмірі 12752,00 грн., з яких 8000,00 грн. тіло кредиту та 4752,00 грн. проценти за користування необхідно відняти розмір сплаченої відповідачкою - 9214,00 грн.. 
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, шляхом стягнення з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за договором кредитної лінії № 661981963 від 25.11.2021 року в сумі 3538,00 грн..
У задоволенні вимог у іншій частині необхідно відмовити.      Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правничу допомогу.            Суд встановив, що понесені ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024 з переліком видів послуг адвоката, додатковою угодою № 11 до договору надання правничої допомоги №03/12/2024-01, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01, актом прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2024 року, яким визначено вартість години роботи адвоката та визначена вартість юридичних послуг, наданих адвокатським бюро «Тараненко та партнери», в загальній сумі 7000 грн., а також кількість часу витраченого на надану правову допомогу з детальним переліком проведеної роботи.
Враховуючи, що суд частково задовольнив заявлені позовні вимоги, то витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Юніт Капітал» пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, тобто в сумі 1178,21 грн..     Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачки підлягають також стягненню витрати ТОВ «Юніт Капітал» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 407,73 грн..      
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії № 661981963 від 25 листопада 2021 року у розмірі 3538,00 грн.. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати з оплати судового збору в сумі 407,73 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1178,21 грн..
В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2026 року.

СУДДЯ А. Я. КЛИМЕНКО