Справа № 333/1113/24 
Провадження № 1-кп/333/214/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в режимі відео конференції кримінальне провадження № 12023082040001841 від 15.12.2023 року відносно: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка має середню освіту, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, 
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кухні, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до свого співмешканця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, нанесла останньому один удар ножем в ліву бокову частину грудної клітини останнього, внаслідок чого спричинила ОСОБА_7 одиночне сліпе 2 проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, з ушкодженням за ходом ранового каналу серцевої сорочки та серця, від якого останній помер на місці, тим самим вбила ОСОБА_7 .
Згідно висновку експерта (трупа ОСОБА_7 ) № 8516 від 16.12.2023 р., на трупі ОСОБА_7 , 1973 р.н. зафіксоване одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з локалізацією рани в проекції 6-го міжребер`я по середній пахвовій лінії в 42 см від сідничних горбів і спрямуванням ранового каналу довжиною близько 12 см в лілі зліва на право і незначно знизу догори. Рана мала косо-горизонтальний напрямок, передній гострокутний і задній П-подібний кінець, яке ускладнилось розвитком гострої крововтрати. Рана грудної клітки ОСОБА_7 утворилася від дії плаского односторонньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки зліва у ОСОБА_7 , з ушкодженням за ходом ранового каналу серцевої сорочки та серця, яке ускладнилося розвитком гострої крововтрати, як небезпечне для життя, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 показала, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - вбивство з необережності визнає, однак заперечила проти винуватості у вчиненні умисного вбивства потерпілого. 
Вказала, що за день до події, вона та ОСОБА_7 за вечерею удвох розпивали алкогольні напої, а потім, повечерівши, вона пішла відпочивати. Зранку прокинулась та пішла на кухню, де був ОСОБА_7 , який спав, поклавши голову на стіл. 
Побачивши на столі безлад, вона почала прибирати зі столу, навіть не звернувши увагу на те, що у неї в руках опинився ніж, який вона хотіла прибрати зі столу. При цьому, вона голосно висловила обурення до чоловіка з приводу того, що він з`їв торт, який був спечений для сина. У цей час ОСОБА_7 , спросонку, зробив різкий поворот у її бік та своїм тулубом навалився на неї. Вона почула тріск тканини, потім побачила як ОСОБА_7 падає зі стільця на підлогу. Вона підбігла до нього, очі його були відкриті, вона положила на нього кухонний рушник, навіщо не пам`ятає, потім вискочила в під`їзд, подзвонила у двері до сусіда аби викликати швидку (ШМД). Медики, після проведення реанімаційних заходів- констатували смерть. Після даної події, вона весь час знаходилась у шоковому стані.
Зазначила, що квартира, де вони мешкали з потерпілим та спільним сином ОСОБА_8 є її та доньки від ОСОБА_9 спільною сумісною власністю. Потерпілий ОСОБА_7 не був зареєстрований за вказаною адресою. В квартирі дві кімнати, кухня і туалет. Умисне вбивство, яке ставиться їй в провину вона не визнає, оскільки мотиву на вбивство співмешканця у неї не було, проте допускає, що могла спричинити йому шкоду з необережності, оскільки тримала в руці ніж, на який своїм тулубом, з розвороту, навалився останній і завдяки чому потерпілий отримав тяжке поранення. 
В судовому засіданні надали покази потерпіла та свідки, так: 
- показами потерпілої ОСОБА_7 , згідно з якими потерпіла розповіла, що дуже добре відноситься до ОСОБА_5 , яка народила і виховала її онука ОСОБА_10 . Протягом сімейного життя, між її сином і ОСОБА_5 бували сварки з приводу надмірного вживання ним алкогольних напоїв, під час яких син приходив в квартиру до матері, а потім знову повертався до сім`ї. Коли не вживав алкоголь, працював водієм маршрутного таксі № 75. ОСОБА_5 характеризувала як добру матір і хорошу господиню. Претензій матеріального і морального характеру не має, просила суд повернути її додому, до сина ОСОБА_10 .Вважає дії ненавмисними та просила суворо не карати.
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що є сином померлого та обвинуваченої. Вказав, що батько і мати вживали алкоголь, десь 3-4 рази на рік, що його дуже обурювало. При ньому ані батько, ані мати ніколи не вчиняли бійки, а батько його побоювався, бо йому було соромно. 15.12.2023 року о 06.00 год. він зайшов на кухню, взяв їжу і пішов до себе у кімнату. В цей час на кухні був батько, який шукав цигарки. Одягнувши навушники, він ліг спати з телефоном. Двері в його кімнату були зачинені. Потім, коли він прокинувся, то почув якесь метушіння в квартирі, та що у матері щось питає поліція, після чого до його кімнати зайшов поліцейський та повідомив про трагедію. При цьому мати голосно плакала, в квартирі знаходились медики і поліція, весь цей час він перебував у шоковому стані. Як сталася трагедія з батьком він не знає.
-показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що з матір`ю ОСОБА_5 вона не проживає тривалий час, так як вийшла заміж та мешкала зі своїм чоловіком. Мати з вітчимом мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно з 2001 року. Коли вона мешкала разом з ними, то відносини у них були дуже хороші. Мати їй ніколи не жалілась з приводу того, що вітчим їй наносив тілесні ушкодження. Щоб вона наносила йому тілесні ушкодження, вона також про це не знає. Останнім часом вітчим вживав алкогольні напої. Інколи мати разом з ним теж вживала алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв конфліктів у них не було. Приходила вона до них у гості приблизно один раз на тиждень. Іноді, на деякий час залишала у них свою неповнолітню доньку. З вітчимом і братом ОСОБА_10 у неї дуже добрі родинні стосунки. Про трагедію з вітчимом їй повідомив брат 17.12.2023 року. Матір вона може охарактеризувати тільки з позитивної сторони, так як вона завжди допомагала їй та іншим людям, які до неї звертались за допомогою. Часто матір розповідала їй, що вони з вітчимом збирають грошові кошти на покупку побутових приладів, оскільки мама дуже любить робити всіляки випічки і тортики. Обставини трагедії вона не знає, але заперечує умисне позбавлення життя вітчима матір`ю.
- показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді лікаря КНП «ТМО «ОЦЕМД2 та МК» ЗОР, та коли вона з бригадою швидкої прибула за адресою вищевказаної квартири, то побачила в кухні на підлозі чоловіка без ознаків життя. У нього, спереду на спортивних штанях, були згустки крові, в області ребер була тоненька рана. Двері в квартиру відчинила обвинувачена, яка не виявляла ознаків сп`яніння, але знаходилась у шоковому стані. Виклик швидкої також робила обвинувачена. Після виявлення ножового поранення, свідок викликала поліцейських.
- показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП. 15.12.2023 р., здійснюючи патрулювання разом із колегою, ОСОБА_15 , о 14.40 год, отримали виклик по радіоефіру, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ножове поранення у грудну клітину. О 14.43 год, прибули за вищевказаною адресою, де у під`їзді №2 на п`ятому поверсі з лівої сторони від сходів у квартирі АДРЕСА_2 , вхідні двері були у прикритому стані, але не зачиненому. Коли зайшли до вказаної квартири, то на місці вже працювали працівники ШМД 300, лікар ОСОБА_13 . Від вхідних дверей, з лівої сторони по коридору, в кухні на підлозі побачили чоловіка, який лежав на спині обличчям догори. Чоловік був без свідомості, але ще дихав. Кофта у нього була піднята догори, тому побачила з лівої сторони на грудній клітині, а саме під рукою, накладену медичну пов`язку. З пояснення лікаря, стало відомо, що у чоловіка колото-різана рана та він без свідомості. В квартирі знаходилась обвинувачена та їх спільний з потерпілим син. Після приїзду слідчо-оперативної групи, залишили місце події та відправились до ВП №4. 
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що працює поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП. 15.12.2023 р., здійснюючи патрулювання разом із колегою, ОСОБА_14 , о 14.40 год, отримали виклик по радіоефіру, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ножове поранення у грудну клітину. Приблизно о 14.43 год, прибули за вищевказаною адресою, де у під`їзді №2 на п`ятому поверсі з лівої сторони від сходів у квартирі АДРЕСА_2 , вхідні двері були у прикритому стані, але не зачиненому. Коли зайшли до вказано квартири, то на місці вже працювали працівники ШМД. Від вхідних дверей з лівої сторони в кухні на підлозі побачив чоловіка, який лежав на спині обличчям догори. Чоловік був без свідомості, але ще дихав. З пояснення лікаря стало відомо, що у чоловіка колото-різана рана і він без свідомості. В квартирі знаходилась обвинувачена та їх спільний з потерпілим син. Пербували на місці злочину до прибуття слідчо-оперативної групи.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_7 є сусідами. 15.12.2023 р., він перебував вдома, спав, нічого не чув. Потім почув, що у двері подзвонили, він відчинив та побачив багато поліцейських біля квартири сусідів. З приводу родини ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нічого поганого сказати не може. Ірину можу охарактеризувати тільки з позитивної сторони. Ніколи не чув про конфлікти між ними, хоча інколи бачив ОСОБА_7 в алкогольному стані.
- показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою обвинуваченої. В той день поверталася з покупками до дому з магазину. Потім від працівників поліції дізналася, що сталося вбивство. Що трапилось їй не відомо, чоловік їй повідомив, що приходила ОСОБА_18 та питала, як викликати поліцію та швидку, бо у них щось трапилось. Зазначила, що це звичайна родина, інколи чула сварки з боку ОСОБА_19 , який вживав алкогольні напої.
- показами свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що є сусідом обвинуваченої. Пенсіонер, тому перебував вдома, чекав дружину з магазину. 15.12.2023 року, в обідній час, прийшла ОСОБА_18 зі своїм телефоном, та повідомила, що ОСОБА_19 не дихає, він порадив ії терміново викликати швидку, що трапилось ОСОБА_18 не пояснювала, але дуже нервувала. З ОСОБА_18 та її родиною знайомі давно, родина нормальна, завжди охайні. ОСОБА_18 ніколи п`яною небачив, її чоловік іноді зловживав спиртними напоями, бувало, що ОСОБА_18 не пускала його до дому.
Крім того, в судовому засіданні були досліджені письмові доказами:
- рапорт поліційської взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_14 від 15.12.2023 року про те, що 15.12.2023 року по радіоефіру отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 23798 від 15.12.2023 р. як «ножове поранення». В результаті опрацьовання вказаної інформації встановлено наступне: «Фабула ЄО» 15.12.2023 р. о 14.38 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 15.12.2023 р. о 14.36 год. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено чоловіка з ножовим пораненням грудної клітини зліва. Заявник: Чиж, лікар ШМД (засіб зв`язку тел. 0675782993) .
- згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 року за №12023082040001841 були внесені відомості про злочин за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у скоєнні якого й обвинувачується ОСОБА_5 
- протокол огляду місця події від 15.12.2023 року із фототаблицею до нього, під час проведення якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира розташована на п`ятому поверсі, другого під`їзду, п`ятиповерхового будинку. В квартиру ведуть одностворчаті дерев`яні двері, які обладнені двома замками, один врізний, другий накладний. Квартира – двокімнатна, при вході встановлено, що мається коридор, приміщення №1. Ліворуч від входу розташована ванна кімната, приміщення № 2. Кухонна кімната, приміщення №3. Прямо по коридору розташована зальна кімната, приміщення №4. З коридору по праву сторону мається спальня кімната, приміщення №5. При вході до кухонної кімнати (приміщення №3), на підлозі виявлено труп чоловічої статі, який згідно паспорту гр. України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 04.07.2000 р., належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на лівій бічній поверхні кофти, в яку був одягнений чоловік, мається горизонтальний дефект. Передньо-ліва поверхня кофти просочена речовина бурого кольору (далі – РБК) та передня ліва поверхня брюк та трусів, а також на обох кистях, передній поверхні тулуба та стегон. В лівій ліктьовій ямці введено катетор для внутрішньовенних інєкцій. На лівій бічній поверхні грудної клітини посередині лінії на рівні 9-10 ребер, виявлена рана з рівними краями, передній край якої гострий, задній П-подібний. В дні рани проглядається просочення кров`ю м`які тканини. Трупне заклякнення не виражене у всіх групах м`язів. Трупні плями синюшньо-фіолетові розташовані на задньобічних поверхнях тіла, при натисканні зникають та відновлюються через 1 хвилину на 16:49 год. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при даних умовах огляду не виявлено. Також під час огляду виявлено та вилучено: за допомогою двох фрагментів прозорої дактоплівки вилучено мікрооб`єкти з кістей трупу, які поміщено та упаковано до паперового конверту; За допомогою марлевих тампонів зроблено та вилучено змиви з кістей обох рук трупу, які разом з контрольними марлевими тампонами поміщено до двох паперових конвертів; З метою збереження можливих слідів в піднігтьовому вмісті на обидві руки трупа одягнуті полімерні пакети, які закріплені за допомогою липкої стрічки – скотч. На мікрохвильовці зліва від входу в кухню виявлено предмет, схожий на ніж з дерев`яною ручкою довжиною 24 см, клинок довжиною 12,5 см, шириною в найбільшій частині 2 см, який поміщено та упаковано до картонної коробки (об`єкт № 2). В дальньому лівому куті знаходиться тумба з рукомийником, при відкритті якої на ніжній полиці виявлена скляна пляшка з під горілки «Старольвівська», об`ємом 0,5л. із залишками рідини прозорого кольору. На зовнішній поверхні пляшки мається нашарування РБК у вигляді бризг та крапель. Пляшка вилучається та упаковується до картонної коробки (об`єкт №3). В верхній частині тумби рукомийника під`єднано полімерний сифон, який умовно позначено об`єкт №4, який від`єднано та вилучено, та упаковано до картонної коробки. В мийці був виявлений ніж з полімерною рукояткою чорного кольору, на клинку якого мається нашарування РБК. Загальна довжина ножу 23,5 см, клинка 12,5 см. Ніж позначено як об`єкт №5, вилучено та упаковано до картонної коробки. Праворуч від мийки знаходиться дерев`яна підставка під ножі, в якій знаходяться два ножа, поруч знаходиться ще один ніж, довжиною 18,5 см, клинок 7,5 см, ручка дерев`яна коричневого кольору (ніж №1). Ніж №2 довжиною 34 см, довжина клинка 22 см, ручка дерев`яна коричневого кольору на закльопках. Ніж № 3 довжиною 33 см, довжина клинка 20 см, ручка дерев`яна коричневого кольору. Над мийкою на висоті близько 50 см мається магнітній тримач на якому закріплено чотири ножі. Серед яких ніж №4 довжиною 32 см, довжина клинка 18,5 см, ручка полімерна чорного кольору. Ніж №5 довжиною 22 см, довжина клинка 12 см, рукоятка полімерна синьо-білого кольору. Ніж №6 довжиною 19 см, довжина клинка 9 см, ручка полімерна на закліпах чорно- коричневого кольору. Ніж № 7 довжиною 20 см, довжина клинка 9 см, рукоятка полімерна салатового кольору. Усі зазначені ножі вилучено та упаковано в картонну коробку (група об`єктів №6).В дальньому правому куті від входу до приміщення кухні знаходиться холодильник «Айзбим», де на передній частині якого, на ділянці розмірами 60х30 см мається нашарування РБ у визгяді бризг та крапель, які знаходяться від підлоги близько 30 см по всій поверхні. Зазначені РБК позначено об`єктом №7. За допомогою марлевого тампону змоченого дистильованою водою зроблено змив вказаного РБК, яке разом з контрольним змивом упаковано до паперового конверту. Вздовж правої стіни в приміщенні кухні перед холодильником знаходиться стіл, на якому виявлена полімерна рюмка помаранчевого кольору з характерним запахом алкоголю. Рюмка позначена об`єктом №8, поміщено та упаковано до картонної коробки. На столі виявлено попільничку в якій знаходиться шість недопалків. Марка цигарок, не проглядається. Кожен недопалок упаковано до паперового згортку, які упаковані до паперового конверту (група об`єктів №9). Під столом на підлозі виявлена полімерна пляшка з під води «Утріня роса» об`ємом 2 л, на зовнішній поверхні якої мається нашарування РБК у вигляді крапель та бризгів. Пляшка умовно позначена об`єктом №10, вилучена та упакована до картонної коробки. При обробці гладких поверхонь спец.порошком пластикової баночки, яка виявлена біля тумби, з написом «Живчик», об`ємом 1 л, виявлено та вилучено два сліди папілярних візерунків рук, які відкопійовано на ліпкий шар двох фрагментів липкої стрічки, які нанесено на аркуш паперу формату А-4. Сліди №1-2 вилучені з поверхні пляшки, упаковані до паперового конверу. В зальній кімнаті (приміщення №4), виявлено та вилучені капці темного кольору. На одному з них на підошві видніються плями речовини бурого кольору (РБК). На другому капці також видніються краплі невідомого походження. Капці поміщено та упаковано до картонної коробки з біркою з пояснювальними написами .
- висновок судово-медичної експертизи  № 8516 від 16.12.2023 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_7 , 1973 р.н. зафіксоване одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення лівої половини грудної клітки з локалізацією рани в проекції 6-го міжребер`я по середній пахвовій лінії в 42 см від сідничних горбів і спрямуванням ранового каналу довжиною близько 12 см в лілі зліва на право і незначно знизу догори. Рана мала косо-горизонтальний напрямок, передній гострокутний і задній П подібний кінець. Рана грудної клітки ОСОБА_7 утворилася від дії плаского односторонньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки зліва у ОСОБА_7 , з ушкодженням за ходом ранового каналу серцевої сорочки та серця, яке ускладнилося розвитком гострої крововтрати, як небезпечне для життя, має ознаки Тяжких тілесних ушкоджень, які стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
- висновок судово-медичної експертизи № 1834 від 26.12.2023 року, згідно з яким на клапті шкіри із лівої бічної поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_7 , виявлена рана, що утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила не мнше 16.3 мм. По краях та стінках рани забарвлення, характерного для сполук заліза не виявлено. Враховуючи морфологічні особливості дослідженої рани на клапті шкіри із лівої бічної поверхні грудної клітки, а також конструкційні особливості представленого клинка ножа: наявність вістря, ріжучої кромки леза – вказують на плаский колючо-ріжучий предмет, а наявність обушка – на його односторонньогострий тип. Таким чином, за формальною ознакою, не виключається можливість утворення дослідженої рани ножем, представленого на експертизу.
- висновок судово-медичної експертизи № 27/к від 04.01.2024 року, згідно з яким порівняння механізму спричинення ушкодження потерпілому ОСОБА_7 за судово-медичними даними (п.1 підсумків) з механізмом його нанесення за показаннями підозрюваної ОСОБА_5 (п.2 підсумків) встановлено співпадіння за знаряддям травми (колючі-ріжучі) і травмованою ділянкою (ліва пахвова) та суттєві розбіжності в напрямках занурення клинка в тіло. Наведене виключає можливість нанесення ушкодження потерпілому за механізмом, на який вказує підозрювана ОСОБА_5 
- висновок судово-медичної експертизи № 28/к від 04.01.2024 року, згідно з яким утворення рани в ділянці грудної клітки зліва у ОСОБА_7 , за механізмом на який вказує ОСОБА_5 в протоколі слідчого експерименту за її участю від 19.12.2023 р. – не виключається.
- висновок судово-медичної експертизи № 207/к від 05.02.2024 року, згідно з яким порівняння механізму спричинення ушкодження потерпілому ОСОБА_7 за судово-медичними даними (п.1 підсумків) з механізмом його нанесення за показаннями підозрюваної ОСОБА_5 (п.2 підсумків) встановлено співпадіння за знаряддям травми (колючі-ріжучі) і травмованою ділянкою (ліва пахвова) та суттєві розбіжності в напрямках занурення клинка в тіло. Наведене виключає можливість нанесення ушкодження потерпілому за механізмом, на який вказує підозрювана ОСОБА_5 
- висновок судово-медичної експертизи № 6017 від 05.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні ножа (об`єкти № 1), наявність крові та поту не встановлена Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження не знайдені .
- висновок судово-медичної експертизи № 6018 від 15.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні ножа (об`єкти № 1, 2), наявність крові та поту не встановлена Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження не знайдені .
- висновок судово-медичної експертизи № 6019 від 15.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні ножів І-VII (об`єкти № 1-14) наявність крові і поту не встановлена. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження не знайдені .
- висновок судово-медичної експертизи № 6020 від 15.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні слідів які випромінювали блакитне світіння на стакані (об`єкт №1) знайдена слина без домішки крові та поту, при визначенні статевої належності якої встановлено, що вона належить особі (особам) чоловічої та жіночої генетичної статі. При серологічному дослідженні слини виявлені антигени А і В, що не виключає змішування слини чоловіка (чоловіків) зі слиною жінки (жінок) з групами крові А і В та (або) АВ за ізосерологічною системою АВ0, незалежно від категорії видільництва в тому числі слини ОСОБА_7 зі слиною підозрюваної ОСОБА_5 
- висновок судово-медичної експертизи № 6021 від 15.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні слідів на полімерній пляшці (об`єкт № 1), вилученої в ході огляду місця події, встановлена наявність крові людини без домішки поту, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_7 . Походження крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається. Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження не знайдені. При судово-цитологічному дослідженні полімерної пляшки (об`єкт № 2, 3), знайдені епітеліальні клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію. При встановленні групової належності клітин виявлені антигени А і В, що не виключає їх змішування від осіб з різною груповою характеристикою по системі АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_5 . В об`єктах № 2, 3 наявність крові та поту не встановлена.
- висновок судово-медичної експертизи № 6022 від 15.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні скляної пляшки (об`єкт №2) знайдені епітеліальні клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію. При встановленні групової належності клітин виявлений антиген В, що не виключає їх походження від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_7 . Походження клітин від підозрюваної ОСОБА_5 виключається. В об`єкті №2 наявність крові та поту не встановлена. При судово-цитологічному дослідженні скляної пляшки (об`єкт № 3) наявність крові та поту не встановлена. Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження не знайдені.
- висновок судово-медичної експертизи № 5916 від 08.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні слідів коричневого кольору на марлевих тампонах зі змивами з правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт № 2) кистей обох рук трупа ОСОБА_7 знайдена кров людини та виявлено аниген В з ізогемаглютиніном анти- А в об`єкті № 2, що не виключає походження крові від особи (осіб) з такою груповою характеристикою за системою АВ0, як у ОСОБА_7 . Походження крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається. Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження не знайдені.
- висновок судово-медичної експертизи № 5918 від 18.12.2023 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні недопалків цигарок «КЕНТ» з фільтром білого кольору в об`єктах № 1, 3,5 недопалків без видимого маркування з фільтром коричневого кольору в об`єктах № 2, 4, вилучених з місця події, знайдена слина, без домішки крові і виявлений антиген А, що не виключає викурювання цих цигарок особою (особами) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти - В видільника групових антигенів за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі підозрюваною ОСОБА_5 . Викурювання даних цигарок потерпілим ОСОБА_7 , виключається. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені. При судово-цитологічному дослідженні недопалка цигарки без видимого маркування та без фільтру в об`єкті № 6, вилученого з місця події, знайдена слина, без домішки крові і виявлений антиген В, що не виключає викурювання цих цигарок особою (особами) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти - А ізосерологічної системи АВ0, незалежно від категорії видільництва, в тому числі потерпілим ОСОБА_7 . Викурювання цієї цигарки підозрюваною ОСОБА_5 , виключається. Клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.
- висновок судово-медичної експертизи № 5919 від 08.01.2024 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні сифону (об`єкти №1, 2), вилученого під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , наявність крові та епітеліальних клітин зі збереженою ядерною структурою, придатних для дослідження не встановлена.
- висновок судово-медичної експертизи № 5920 від 08.01.2024 року, згідно з яким в слідах на парі капців (об`єкти № 1-4), вилучених під час проведення огляду місця події, встановлена наявність крові людини та виявлені антиген В з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0 в об`єктах № 1,3. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі крові від трупа ОСОБА_7 . Походження крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається.
- висновок судово-медичної експертизи № 5921 від 08.01.2024 року, згідно з яким в слідах на штанах, які були вилучені у підозрюваної ОСОБА_5 (об`єкти № 5,7), знайдена кров людини та виявлені антигени А і В, що не виключає змішування крові від осіб з групами А і В, в тому числі від трупа ОСОБА_7 та самої ОСОБА_5 , за наявністю в останньої тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою. В слідах на тих самих штанах (об`єкти № 6, 8), знайдена кров людини та виявлений антиген В, що не виключає походження крові від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_7 .. Походження крові від підозрюваної ОСОБА_5 виключається. На толстовці – за постановою «кофті» ( об`єкти № 1-4) наявність крові не встановлена.
- висновок судово-психіатричної експертизи № 4 від 03.12.2024 року, згідно з яким під час здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла, а знаходилась в стані алкогольної інтоксикації. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.
- висновок експерта № СЕ-19/108-23/20491-Д від 20.12.2023 року, згідно з яким на поверхнях семи ножів, вилучених 15.12.2023 р., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів рук не виявлені. 
- висновок експерта № СЕ-19/108-23/20483-Д від 19.12.2023 року, згідно з яким на поверхнях предмету схожого на ніж, вилученого 15.12.2023 р., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів не виявлені.
- висновок експерта № СЕ-19/108-23/20506-Д від 19.12.2023 року, згідно з яким на поверхні пляшки з написом «Утріння роса», вилученої 15.12.2023 р. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено слід папілярного узору придатний для ідентифікації особи (осіб) .
- висновок експерта № СЕ-19/108-23/20507-Д від 19.12.2023 року, згідно з яким сліди папілярних узорів рук, розмірами 18х23 мм та 13х15 мм вилучені 15.12.2023 р., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) . 
- висновком експерта № СЕ-19/108-23/20509-Д від 20.12.2023 року, згідно з яким на поверхнях полімерної рюмки, вилученої 15.12.2023 р., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів не виявлені. 
- висновок експерта № СЕ-19/108-23/20512-ФХД від 03.01.2024 року, згідно з яким відповісти на питання, до якого виду одягу могли належати виявлені волокна не є можливим, внаслідок того, що одиничні текстильні волокна не несуть у собі інформації про вид текстильного матеріалу та конструктивні особливості виробу у склад за волокном яких вони могли входити. 
- висновок експерта № СЕ-19/108-24/214-Д від 08.01.2024 року, згідно з яким слід папілярного узору руки розмірами по вісях 6х13 мм, виявлений в ході проведення дослідження з поверхні пляшки з написом "Утріня роса", вилученої 15.12.2023 р., в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 18х23 мм та 13х15 мм, вилучені 15.12.2023 р., в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , залишені відповідно: вказівним пальцем та мізинцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 
- висновок судово-медичної експертизи № 5940 від 21.12.2023 року, згідно з яким рідка кров ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВ0.
- протокол проведення слідчого експерименту від 19.12.2023 року за участі ОСОБА_5 , згідно з яким, підозрювана пояснила обставини, що відбулися 15.12.2023 р. та під відеозапис продемонструвала свої та ОСОБА_7 дії, зокрема: під час, коли потерпілий повертався своїм тулубом в її сторону, то вона почула якийсь хруст, тобто зрозуміла, що ніж увійшов в ліву частину тулубу, але де саме, вона не на теперішній час не пам`ятає, а вихопивши ножа, вона побачила на ньому кров, після цього, машинально кинула цей ніж до кухонної мийки. ОСОБА_7 відразу впав на підлогу, а вона, схопивши полотенце почала зупиняти кров, але їй не вдавалось, тому вона вибігла до під`їзду та постукала сусідам напроти аби викликати швидку медичну допомогу. Коли приїхали співробітники поліції вона повідомила їм обставини як все це відбувалось. Вдома крім неї, сина, який спав в кімнаті, та її цивільного чоловіка, більше нікого не було. 
- копія лікарського свідоцтва про смерть № 8516 від 20.12.2023 року ОСОБА_7 , 1973 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина смерті: одиночне сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця;
- копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 14.11.2000 року на квартиру АДРЕСА_3 .
- копія технічного паспорту, інвентарний № 34648/535 від 30.10.2000 р. на квартиру АДРЕСА_3 ;
- копія довідки з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ДР Іпотек, ЄР заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.12.2023 р. №358710849 на квартиру АДРЕСА_3 ;
- копія характеристики, виданої ДУ «Запорізькій лідчий ізолятор» від 04.10.2025 р., згідно якої ув`язнена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній установі утримується з 18.12.2023 року по теперішній час. За час перебування в установі характеризується наступним чином: заохочення відсутні, має одне стягнення, яке погашене за часом давнини. За характером загалом адекватна, спокійна, не конфліктна, відкрита, комунікабельна, дотримується загальноприйнятних правил. Психоемоційний стан задовільний. На заходи виховного впливу реагує задовільно. По відношенню до представників адміністрації грубості не проявляє, виконує їх законні вимоги. Залучалась до суспільно-корисної праці в межах установи. Соціально – корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання посилок та передач .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21  вказав, що відповідно до постанови слідчого встановлював, чи могли тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_7 утворитись таким чином, як це зазначила ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 19.12.2023 р. Висновок № 28/к від 04.01.2024 року підтримав та пояснив, що при медико-криміналістичному дослідженні клаптя шкіри від трупа ОСОБА_7 (Акт дослідження №1823 від 21.12.2003 р.) було встановлено: на клапті шкіри із лівої бічної поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_7 виявлена рана, що утворилась від дії плаского одностороньогогострого колючоріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила не менше 16,3 мм, по краях та стінках рани забарвлення, характерного для сполук заліза не виявлено, на стінках рани виявлені фрагменти волокон, направлення ранового каналу в тілі ОСОБА_7 – зліва направо, незначно знизу вгору, довжина ранового каналу складала приблизно 12 см. Локалізація колото-різаної рани на грудній клітці у ОСОБА_7 доступна для нанесення власною рукою. Ушкодження на тілі трупу ОСОБА_7 відповідає пошкодженню на одязі трупу. Щодо положення та взаєморозташування ОСОБА_7 та нападника в момент заподіяння ушкодження, могло бути різним і змінюватися з дотриманням єдиної умови – ушкоджена ділянка повинна була бути доступною для нанесення ушкодження.
Враховуючи протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_5 від 19.12.2023 р., між даними про характер та локалізацію тілесного ушкодження (колото-різане поранення грудної клітки зліва), кількість травматичних впливів (один) та механізм нанесення, згідно вищезазначеного протоколу слідчого експерименту, встановлено збіг та локалізацію, кількістю та механізмом утворення, а саме: клинок ножа, що що утримувала в лівій руці ОСОБА_5 діяв в ділянку грудної клітки зліва як колото-ріжучий предмет.
Утворення рани в ділянці грудної клітки зліва у ОСОБА_7 , за механізмом на який вказує ОСОБА_5 в протоколі слідчого експерименту за її участю від 19.12.2023 р. – не виключається.
Як пояснив експерт, наявні розбіжності щодо механізму нанесення удару ОСОБА_5 у висновках судово-медичних експертиз № 28/к від 04.01.2024 року, № 27/к від 04.01.2024 р.; № 207/к від 05.02.2024 р., виникли в результаті порівняльних матеріалів або ймовірному характері висновку. При цьому, зміст всіх трьох вищевказаних експертиз дублюється за описом і те, що за основу взято експертизу трупа ОСОБА_7 № 8516 від 16.12.2023 р. Але у судовому засіданні експерт ОСОБА_21 підтвердив саме судово-медичний висновок № 28/к від 04.01.2024 року, та зазначив, про можливість наявності тих обставин, які були зазначені підозрюваною під час проведення слідчого експерименту.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_22 підтримала висновок, проведеної відносно ОСОБА_5 судово-психіатричної експертизи № 4 від 03 січня 2024 р., згідно з яким ОСОБА_5 , 1975 р.н., у період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла. За своїм психічним станом вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
19.05.2026 року стороною захисту заявлено клопотання про зміну правової кваліфікації злочину в порядку ст. 337 КК України, в обґрунтування адвока ОСОБА_6 зазначила, що оскільки в судовому засіданні встановлено факт смерті потерпілого, а дані про обстановку та спосіб скоєння злочину підтверджується тільки поясненнями обвинуваченої, яка не заперечує вбивство через необережність, тому такі дії мають кваліфікуватися за ч.1 ст.119 КК України.
Таким чином, зазначені в обвинувальному акті дані про обстановку скоєння злочину, поведінку винної, що передувала події, спосіб та знаряддя вчинення діяння, характер виявленого на трупі ОСОБА_7 тілесного ушкодження в області грудної клітини зліва, постзлочинну поведінку обвинуваченої, яка проявилася в намаганні останньої надати допомогу, викликала швидку, не приховувала сліди злочинних дій, знаряддя злочину, підтверджує висновок сторони захисту про відсутність умислу ОСОБА_5 на позбавлення життя потерпілого, а всі дії обвинуваченої носили характер злочину скоєного через необережність, що є діяннями передбаченими ч.1 ст. 119 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч.2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні. 
Під час судового розгляду судом перевірялася як обгрунтованість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК, так і версія сторони захисту щодо скоєння злочину з необережності, задля чого досліджувались не тільки показання обвинуваченої, надані нею безпосередньо у судовому засіданні, а й докази, що були подані суду стороною обвинувачення: показання свідків, документи, речові докази та висновки експертів.
Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. 
Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Стаття 95 КПК України передбачає, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Отже, для правильної кваліфікації дій особи необхідним є встановлення та перевірки судом усіх обов`язкових ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, які конкретно дії винної особи містять відповідні ознаки та якими доказами це підтверджується впорядку загальної засади безпосередності дослідження доказів, закріпленої у ст. 23 КПК, а також положення ч. 4 ст. 95 КПК, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Так, у результаті перевірки матеріалів кримінального провадження судом було встановлено про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст.119 КК, та підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, яким було надано належну правову оцінку.
Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення вбивства, вчиненого через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), необхідно виходити з того, що з суб`єктивної сторони воно може бути вчинене лише при необережній формі вини, яка виступає у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Відповідно до положень ст. 25 КК України, необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість. Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна і могла їх передбачити.
Відтак, суд вбачає відсутність в діях обвинуваченої умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , оскільки остання не усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння та не передбачала його суспільно небезпечних наслідків, проте в її діях наявна вина у формі необережності, зокрема у вигляді злочинної недбалості поводження з побутового предмету (ножа), з мотивів, що вона повинна була і могла передбачити, що недбале поводження з ним може призвести до негативних наслідків. 
Таким чином, оцінивши зібрані у справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що умисел обвинуваченої не був направлений на заподіяння смерті потерпілому, що підтверджено як показаннями свідків, висновком експерта № 28/к від 04.01.2024 р., згідно з яким утворення рани в ділянці грудної клітки зліва у ОСОБА_7 , за механізмом на який вказує ОСОБА_5 в протоколі слідчого експерименту за її участю від 19.12.2023 р. – не виключається.
Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. У контексті наведеного умисне нанесення лише одного удару ножем може свідчити про умисел на позбавлення особи життя – з огляду на його локалізацію та поведінку підсудного після вчинення злочину. Зокрема, нанесення одного удару ножем саме у життєво важливий орган людини – грудну клітку, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілому та забороною іншим особам викликати для нього швидку медичну допомогу, обґрунтовано може бути оцінено як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.
Натомість, за інших обставин вчинення злочину шляхом нанесення одного удару ножем в життєво - важливий орган має іншу правову оцінку.
Суд погоджується з позицією сторони захисту відносно неумисних дій ОСОБА_5 , оскільки вона узгоджується з усталеною судовою практикою, узагальненою, в тому числі, у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»: у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК. Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Отже, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2023 року у справі №204/647/20, від 29 серпня 2023 року у справі № 527/2011/15-к та ін.).
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
З цього приводу Верховним Судом неодноразово наголошувалось на тому, що докази на користь сторони захисту не можуть бути відкинуті виключно на тій підставі, що вони спростовуються доказами обвинувачення, оскільки у такому випадку однаково вірним буде висновок, що докази обвинувачення спростовуються доказами захисту (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року у справі № 191/4689/19).
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом, зокрема п.15 ч.2 ст.36, ч.2 ст.337, ч.1 ст.338, прокурор наділений повноваженнями щодо зміни обвинувачення під час судового розгляду (зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення). Відповідно до ч.2 ст.338 КПК прокурор, дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, повинен виконати вимоги ст.341 кодексу, а саме — погодити змінений обвинувальний акт із прокурором вищого рівня (на час розгляду провадження — з керівником органу прокуратури, в якому він працює). При цьому суд зобов`язаний відкласти засідання й надати прокурору час для складання та погодження відповідного процесуального документа. Безпідставне ненадання або необгрунтоване обмеження часу для вирішення цього питання є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тобто безумовною підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд зазначає, що відповідно до усталеної судової практики умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином із матеріальним складом та змішаною формою вини умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та необережністю стосовно настання смерті потерпілого. При цьому винний усвідомлює можливість настання такого наслідку. Суб`єктивна сторона вбивства через необережність характеризується лише необережною формою вини у вигляді злочинної самовпевненості чи злочинної недбалості.
Як встановлено у судовому засіданні, поведінка ОСОБА_5 після вчинення правопорушення, а також показання свідків події, дані у відповідних протоколах слідчих дій, свідчать про те, що умислом не охоплювалося позбавлення життя та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а тому в її діях наявна необережна форми вини у вигляді злочинної недбалості. 
Крім того стороною обвинувачення надані докази, які стосуються причетності обвинуваченої до заподіяння тілесних ушкоджень з необережності, чого остання не заперечувала та як видно з її показань під час судового розгляду, послідовно твердила, що не мала мотиву на вбивство свого цивільного чоловіка.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченою ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, вчинене через необережність, внаслідок якого настала смерть людини.
Вивчивши відомості, які характеризують особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, на обліку у лікарня-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудна, раніше не судима.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №4 від 03.01.2024 року, встановлено, що ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення не страждала і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходилась в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, співпрацю зі слідством, а також думку потерпілої ОСОБА_7 про необхідність призначення менш суворого покарання й обставину, що його обтяжує (вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння).
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.
Із врахуванням обставин даного кримінального провадження, особи обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненому, вчинила необережний злочин, характеризується задовільно, зваживши на думку потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів у межах санкції ч.1 ст.119 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яка заподіяла смерть іншій особі, а тому вона може становити суспільну небезпеку для оточуючих.
Зважаючи на викладене, суд при призначенні покарання не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, тобто з 15 грудня 2023 року.
Запобіжним заходом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-23/20486-Д від 19.12.2023 року в розмірі 1514 грн. 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-23/20491-Д від 20.12.2023 року в розмірі 2271 грн. 84 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-23/20506-Д від 19.12.2023 року в розмірі 1893 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-23/20507-Д від 19.12.2023 року в розмірі 1135 грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-23/20512-ФХД від 03.01.2024 року в розмірі 1514 грн. 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/108-24/214-Д від 08.01.2024 року в розмірі 2271 грн. 84 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ- 19/108-23/20483-Д від 19.12.2023р., в розмірі 1514 грн. 56 коп.
Речові докази:
- диск формату «DVD+RW» звукозапису з лінії «103», знизу печатним текстом надруковано: ст. слідчий СВ капітан поліції ОСОБА_23 , - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- диск формату «DVD - R»,на лицьовій стороні якого зверху печатним текстом надруковано: відеозапис до протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної, знизу печатним текстом надруковано: ст. слідчий СВ капітан поліції ОСОБА_23 , - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- диск формату «DVD - R»,на лицьовій стороні якого зверху печатним текстом надруковано: відеозапис до протоколу проведення слідчого експерименту 19.12.2023 р. за участі свідка ОСОБА_11 , знизу печатним текстом надруковано: ст. слідчий СВ капітан поліції ОСОБА_23 , - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- диск формату «DVD - R»,на лицьовій стороні якого зверху печатним текстом надруковано: відеозапис до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, знизу печатним текстом надруковано: ст. слідчий СВ капітан поліції ОСОБА_24 , - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- речові докази виявлені та вилучені 15.12.2023 року в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 ; та речові докази, виявлені та вилучені 15.12.2023 року в ході проведення обшуку затриманої, в приміщенні ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1