ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/1020/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна" 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026
у справі № 911/1020/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"
за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"; 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Лейн",
про стягнення 2 178 475 855 грн 76 коп,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім " Сокар Україна" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" про стягнення 2 178 475 855, 76 грн заборгованості.
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.10.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Євроенерготрейд" на користь ТОВ "Торговий дім "Сокар Україна" 2 178 475 855, 76 грн заборгованості та 423 920,00 грн судового збору.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення місцевого господарського суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2026, зокрема, залучено ТОВ «Парк Лейн» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
26.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Парк Лейн» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/1020/25 до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 905/86/26 та у справі № 908/103/25(908/324/26).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 (колегія суддів у складі: Мальченко О.М. - головуючий, Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) зупинено апеляційне провадження у справі № 911/1020/25 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 908/103/25(908/324/26) та № 905/86/26 та зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати розгляду вказаних справ та надати відповідні докази (копії судових рішень).
Вказану ухвалу мотивовано тим, що Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі №908/103/25(908/324/26) за позовною заявою ТОВ «Парк Лейн» до ТОВ «Євроенерготрейд», ТОВ «Ю-ГАЗ» та ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна», в якій позивач просить суд: визнати недійсним договір від 15.04.2024 про переведення боргу за договором 070/2021-ПГ від 29.04.2021, що укладений між ТОВ «Ю-ГАЗ», ТОВ «Євроенерготрейд», ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна», яким переведено заборгованість у розмірі 573 154 583,45 грн; визнати недійсним договір від 28.02.2025 про реструктуризацію заборгованості №01-28/02/25, що укладений між ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» як кредитором та ТОВ «Євроенерготрейд» як боржником в частині положень: a. пункту 1 щодо визнання та підтвердження сторонами наявності простроченої заборгованості боржника перед кредитором, яка склалась з 573 154 583,45 грн заборгованості відповідно до договору від 15.04.2024 про переведення боргу за договором №070/2021-ПГ від 29.04.2021; b. пункту 6 щодо погодження сторонами, що даний договір не є новацією та не припиняє зобов`язання боржника перед кредитором за договором від 15.04.2024 про переведення боргу за договором №070/2021-ПГ від 29.04.2021; визнати недійсним договір про врегулювання заборгованості від 19.01.2026, що укладений між ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» та ТОВ «Євроенерготрейд», яким врегульовано порядок та строки добровільного виконання грошового зобов`язання, визначеного рішенням Господарського суду Київської області від 09.10.2025 у справі №911/1020/25 в частині зобов`язань, які виникли на підставі договору від 15.04.2024 про переведення боргу за договором №070/2021-ПГ від 29.04.2021, для розгляду в межах справи № 908/103/25 про банкрутство відповідача-2. Також, Господарським судом Донецької області відкрито провадження у справі №905/86/26 за позовною заявою ТОВ «Парк Лейн» до ТОВ «Євроенерготрейд», ТОВ «Міжнародна газова компанія» та ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» про визнання недійсним договору про переведення боргу від 09.04.2024, визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості №01-28/02/25 від 28.02.2025 в частині п. 1 та п.6 вказаного договору, визнання недійсним договору про врегулювання заборгованості від 19.01.2026 та визнання недійсним договору застави від 20.01.2026. Апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку об`єктивно неможливо продовжувати розгляд даної справи до вирішення судами спорів щодо недійсності договорів, на підставі яких судом першої інстанції було задоволено позов, з огляду на відсутність в матеріалах справи документів, необхідних для оцінки дійсності договорів, на підставі яких було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 01-28/02/25 від 28.02.2025, яким позивач обґрунтовує розмір заявлених позовних вимог, а тому зупинив апеляційне провадження у справі № 911/1020/25 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №908/103/25(908/324/26) та №905/86/26.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного господарського суду, ТОВ "Євроенерготрейд" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.
В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ст. 227 ГПК України та безпідставно зупинено провадження у справі. Зазначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. При цьому заявник стверджує, що обсяг доказів і доводів учасників у цій справі та у справах № 905/86/26 і № 908/103/25 (908/324/26) є однаковим та ідентичним. Тобто, апеляційний суд мав можливість самостійно встановити та оцінити обставини справи на підставі вже зібраних доказів. Заявник вказує, що оспорювані ТОВ «Парк Лейн» правочини не мають ознак фраудаторності, оскільки не призвели до відчуження майна чи погіршення майнового стану боржника, а визнання їх недійсними не призведе до відновлення порушених прав третьої особи. Також зазначає, що дії ТОВ «Парк Лейн» спрямовані на навмисне затягування розгляду справи, а зупинення провадження призведе до порушення розумних строків розгляду справи, що суперечить засадам господарського судочинства
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2026 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, витребувано матеріали справи № 911/1020/25 (з урахуванням п.п. 17. 10 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України) з Господарського суду Київської області/Північного апеляційного господарського суду та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 28.04.2026.
Також не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду про зупинення провадження у справі, ТОВ "Торговий дім "Сокар Україна" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.
В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається також на те, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ст. 227 ГПК України та безпідставно зупинено провадження у справі. Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить чітких аргументів стосовно того, чим саме обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судами в інших справі, з огляду на предмет і підстави позову у цих справах, та враховуючи предмет доказування. Апеляційний суд мав можливість самостійно оцінити правомірність договорів, оскільки в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, поки вона не спростована судовим рішенням. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2026 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, витребувано матеріали справи № 911/1020/25 (з урахуванням п.п. 17. 10 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України) з Господарського суду Київської області/Північного апеляційного господарського суду та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 01.05.2026. З огляду на те, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Євроенерготрейд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у цій справі, тобто оскаржуються одні і ті ж самі судові рішення у справі № 911/1020/25, суд касаційної інстанції вважав за необхідне здійснити розгляд касаційних скарг ТОВ "Євроенерготрейд" та ТОВ "Торговий дім "Сокар Україна" спільно.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 22.04.2026 від третьої особи-1 та 29.04.2026 від третьої особи-2 надійшли відзиви на касаційну скаргу ТОВ "Євроенерготрейд", у яких треті особи просять залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін, посилаючись на помилковість доводів скаржника та правильність висновків суду апеляційної інстанції.
Також до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 22.04.2026 від третьої особи-1 надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "Євроенерготрейд", та 01.05.2026 від третьої особи-2 надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "Торговий дім "Сокар Україна", у яких треті особи просять залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін, посилаючись на помилковість доводів скаржника та правильність висновків суду апеляційної інстанції.
Витребувані матеріали справи надійшли до Верховного Суду 23.04.2025, і з урахуванням перебування головуючого судді у відрядженні, розгляд касаційної скарги здійснюється у розумні строки.
Переглянувши в касаційному порядку оскаржену ухвалу апеляційного господарського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний господарський суд керувався положеннями п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, застосовуючи наведену правову норму за вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Ураховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14 908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20.
При цьому варто звернути увагу на те, що пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта, шоста статті 75 ГПК України). 
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19. 
Також колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20, у якій зазначено: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Зупиняючи провадження у справі, апеляційний господарський суд виходив з того, що в даному випадку об`єктивно неможливо продовжувати розгляд даної справи до вирішення судами спорів щодо недійсності договорів, на підставі яких судом першої інстанції було задоволено позов, з огляду на відсутність документів в матеріалах справи необхідних для оцінки дійсності договорів, на підставі яких було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 01-28/02/25 від 28.02.2025, яким позивач обґрунтовує розмір заявлених позовних вимог. Суд апеляційної інстанції зазначив, що за наведених вище обставин позбавлений можливості самостійно надати оцінку правомірності правочинів, які третьою особою оспорюються у справах № 908/103/25(908/324/26) та № 905/86/26, а тому дійшов висновку, що спір у справі №911/1020/25 та спори у справах №908/103/25(908/324/26) та №905/86/26, в яких розглядаються позови ТОВ «Парк Лейн» про визнання недійсними договорів, є взаємопов`язаними, і враховуючи неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом, зупинив апеляційне провадження у справі № 911/1020/25 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №908/103/25(908/324/26) та №905/86/26.
Разом з тим, на переконання Верховного Суду, всупереч наведеним вимогам законодавства, суд апеляційної інстанції зупиняючи апеляційне провадження не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, відповідно до викладених у ньому висновків.
Предметом позову у даній справі № 911/1020/25 є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Отже, встановленню підлягають саме обставини невиконання (неналежного виконання) відповідачем зобов`язань щодо сплати боргу, які апеляційний суд в силу приписів статті 269 ГПК України може встановити на підставі наявних у справі і додатково зібраних доказів, адже він наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних обставин/фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, що надає йому можливість самостійно встановити всі обставини справи та ухвалити рішення по суті.
При цьому, посилання суду апеляційної інстанції на те, що у справах №908/103/25(908/324/26) та №905/86/26 розглядаються вимоги третьої особи (ТОВ «Парк Лейн») до позивача і відповідача у цій справі про визнання недійними договорів, не свідчать про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами статті 204 ЦК України.
Окремо варто звернути увагу на те, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, не дотримавшись при цьому приписів пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Водночас варто звернути увагу на те, що виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами. 
Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).
Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19, від 20.01.2021 у справі № 906/129/20, від 01.04.2021 у справі № 902/1177/15, від 13.05.2021 у справі № 917/349/20.
Верховний Суд також зауважує, що порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду ЄСПЛ у справах проти України. 
У контексті наведеного колегія суддів звертає увагу на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії».
Отже, оскаржувана ухвала постановлена з неповним дотриманням п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів щодо необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 908/103/25(908/324/26) та № 905/86/26, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
При цьому наявність або відсутність підстав для зупинення провадження у справі в порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України оцінюється судами в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних обставин справи та наявних у них доказів. 
Згідно зі ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції Суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому касаційні скарги слід задовольнити, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 911/1020/25 (якою зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 908/103/25(908/324/26) та № 905/86/26) скасувати, а справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна" задовольнити.
Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 911/1020/25 скасувати, а справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя   Могил С.К. 
Судді:   Волковицька Н.О.
Случ О.В.