Справа № 454/3299/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,
за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, 
в с т а н о в и в:

Позивач до суду з позовом та просить суд встановити що відповідач є батьком ОСОБА_3 , 2015р.н. та внести відомості до актового запису про народження дитини.
В обґрунтування позову зазначає, що з 2014 року вела з відповідачем сімейне життя а в лютому 2021 року офіційно зареєстрували шлюбні відносини. За час спільного проживання у них народилися діти: дочка ОСОБА_4 , 2023р.н., та син ОСОБА_5 , 2015р.н. Однак запис про народження сина здійснено відповідно до ст.135 ч.1 СКУ (зі слів матері). На даний час виникла необхідність у встановленні батьківства, оскільки відповідач відмовляється подавати в органи ЗАГС заву про реєстрацію батьківства, а тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.
В ході розгляду справи задоволено клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи у справі, про що постановлено ухвалу 21.10.2025р. а провадження у справі зупинено.
Після повернення матеріалів справи відновлено провадження.
Позивач в судове засідання не прибула, її представник – адвокат Чернявський Р.І. подав клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув, попередньо подав заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує, що є батьком ОСОБА_3 , 2015р.н.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Судом не встановлено обставин, які суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відомості про батька дитини згідно з витягом в№00016224165 записані на підставі ст.135 СК України.
16.02.2021 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва НОМЕР_2 .
У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено матеріалами справи.
Згідно зі ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).
Відповідно до ч. 1, 2 статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Тлумачення статті 128 СК України свідчить про те, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи і тільки у випадку, якщо такі докази зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2, абзацу 2 частини 3 статі 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно з частиною 1 статі 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
При цьому в якості доказів батьківства можуть розглядатися різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18).
Матеріали справи містять безліч світлин на яких зображені позивач, відповідач та їхній син у різні періоди життя, що свідчить про те, що батьком дитини є саме відповідач.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.
Листом експерта від 03.12.2025р. повідомлено про необхідність явки сторін для відбору експериментальних зразків для проведення експертизи.
Однак у визначену дату та час сторони не прибули до Львівського НДЕКЦ МВС, тому експерт повідомив суд про неможливість проведення експертизи та повернув матеріали справи.
Положеннями ст.146 ЦПК України передбачені наслідки ухилення особи від участі в експертизі, а саме: у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Вищезазначені докази, наявні в матеріалах справи, процесуальна поведінка відповідача, як сторони у цивільному процесі, та його представників свідчать про те, що відповідач фактично ухиляється від участі у проведенні судово-генетичної експертизи, яка необхідна для з`ясування наявності чи відсутності кровного споріднення між відповідачем та дитиною.
Серед завдань біологічної експертизи зазначено встановлення спорідненості/ родинних зв`язків. (Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5). Після передачі позитивного результату генетичної експертизи до суду, ним виноситься рішення про визнання батьківства.
Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, він суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
При розгляді справ про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам дитини (Jevremovic v. Serbia, 17.07.2007, № 3150/05 – п. 109).
У даній справі суд враховує справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами та приділяє особливу увагу інтересам дитини, враховуючи, що визнання батьківства не суперечить інтересам дитини а позиція відповідача у справі є чіткою і зрозумілою (заява про визнання позову) з урахуванням інших наявних у справі та оцінених доказів, суд вважає за можливе визнати факт батьківства доведеним.
Враховуючи вищенаведене та відповідно до норм ст.146 ЦПК України, яка є винятком із загального правила, сформульованого у ч.4 ст.60 ЦПК України, суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена. При цьому суд враховує, що жодних доказів на підтвердження неможливості прибуття для проведення призначеної судом експертизи з поважних причин відповідач суду не надав.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Керуючись статтями 142, 206, 223, 263-265 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про ОСОБА_6 як батька дитини.

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 . 

Головуючий: Л. Ю. Фарина