ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/20074/23 Суддя (судді) першої інстанції: Жук Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача: Терези Ю.О., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» (далі - Позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – Відповідач-1 або Скаржник), Державної податкової служби України (далі – Відповідач-2), у якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві накладних від 25.01.2023 № 8147900/44904854 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» податкової накладної від 30.12.2022 р. № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» податкову накладну від 30.12.2022 № 7 датою її фактичного подання на реєстрацію – 11.01.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що оскаржуване рішення прийнято Відповідачем-1 з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкової накладної, платником податків надано всі необхідні пояснення та документи щодо підтвердження реальності здійснених операцій, які контролюючим органом до уваги не взято. 
Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної контролюючий орган вказав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а також копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 25.01.2023 №8147900/44904854 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.12.2022 №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30.12.2022 № 7 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙТ РЕСУРС» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання її на реєстрацію.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не конкретизовано, які саме документи має надати Позивач та чого саме мають стосуватися пояснення платника податків для того, щоб реєстрація податкової накладної стала можливою. Позивач надав до контролюючого органу первинні документи які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарської операції. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем документи для реєстрації спірної податкової накладної підтверджують зазначені у ній дані та є достатніми для прийняття рішень про її реєстрацію в ЄРПН.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Скаржник подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази, а тому наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги зведено до такого: 
- зупинення реєстрації податкової накладної відбулося у межах чинного законодавства;
- рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є законним, оскільки Позивач не надав вичерпний перелік документів у відповідності до Порядку № 520;
- зобов`язання Відповідача-2 зареєструвати спірну податкову накладну в ЄРПН є втручанням у дискреційні повноваження державного органу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Доводи Позивача:
- контролюючий орган не зазначив жоден конкретний документ, який не було подано Позивачем разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.01.2023 № 5 у складі 13 додатків до нього;
- Позивач надав контролюючому органу всі необхідні документи, які підтверджують реальність господарської операції.
Відповідач-2 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

25.07.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача-1, встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи № 320/20074/23 з Київського окружного адміністративного суду.
Після надходження матеріалів справи № 320/20074/23 до Шостого апеляційного адміністративного суду справу призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
11.05.2026 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 4704 здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ, що перебували у провадження судді Бєлової Л.В. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 суддею-доповідачем у цій справі визначено Терезу Ю.О.
Ухвалою від 15.05.2026 справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, 19.04.2022 Позивача зареєстровано як юридичну особу, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис № 1000671020000035743. Основним напрямком діяльності Позивача є Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (а.с. 77-78), з 01.05.2022 Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість (а.с. 67).
25.07.2022 між Позивачем (постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «АДЕ-ТРАНС» (покупець) укладено Договір № 25/07/22 поставки нафтопродуктів (далі – Договір № 25/07/22, а.с. 18-22).
Відповідно до l.1 Договору № 25/07/22 Постачальних зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти: дизельне паливо, а Покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору № 25/07/22 Товар за цим договором буде постачатися окремими партіями протягом строку дії цього договору. Кількість, якість асортименту, ціна товару погоджується сторонами видаткових накладних на товар. Наявність підписів уповноважених працівників сторін на видаткових накладних свідчить про те, що всі відомості зазначені в них є вірними погодженими та прийнятними сторонами.
Згідно з п. 5.2 Договору № 25/07/22, Покупець здійснює 100% передплату за товар, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, якщо інше не передбачено додаткову угоду до договору.
01.08.2022 до Договору № 25/07/22 укладено Додаткову угоду № 1 (а.с. 23), якою викладено у новій редакції п. 5.3 розділу 5 Договору № 25/07/22, а саме: «Постачальник має право відвантажити покупцю товар без передплати та складання відповідної додаткової угоди з погодженням нових строків оплати. У такому випадку сторони домовилися що Покупець зобов`язується сплатити за поставлений товар на підставі договору впродовж 60 календарних днів стати поставки товару».
30.12.2022 Позивач поставив ТОВ «АДЕ-ТРАНС» дизельне паливо у кількості 5056 кг на загальну суму 302 999,99 грн., що підтверджується видатковою накладною № 46 від 30.12.2022 (а.с. 24) та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 46 від 30.12.2022 (а.с. 25).
03.01.2023 ТОВ «АДЕ-ТРАНС» сплатило Позивачу 302 999,99 грн., що підтверджується випискою банку за 03.01.2023 (а.с. 26).
Керуючись пп. «б» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, за фактом відвантаження нафтопродуктів як першою подією Позивач виписав податкову накладну від 30.12.2022 № 7 (далі – Податкова накладна, а.с. 27-28) та направив її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте таку реєстрацію було зупинено.
Відповідно до інформації, наведеної у Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.01.2023 № 9292949231 (а.с. 29-30), ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано Позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.
У зв`язку із зупиненням реєстрації Податкової накладної, Позивачем подано Комісії регіонального рівня Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.01.2023 № 5 (далі – Повідомлення від 12.01.2023 № 5) і 13 додатків до нього (а.с. 31). У розділі «Пояснення» зазначено: «30.12.2022р на ТОВ «АДЕ-ТРАНС» було реалізовано ДП: 6000 л на суму 302999,99 грн., в т.ч. ПДВ 19822,43 грн. згідно Дог№25/07/22 від25.07.2022р., рах.№ 46, ВН № 46 від 30.12.22р. Постачальник ДТ – UAB TRABSOILA, Вільнюс (відвант – UAB Vingama), ДП було імпортовано 29.12.22р. згідно Дог No/ TRA-EIG 05/08/2022 та ВМД №22UA903220000934U6. Оплата за реалізоване ДП надійшла 03.01.23р. Копії документів додаються».
Факт подання Повідомлення від 12.01.2023 № 5 підтверджується Квитанцією № 2 від 13.01.2023, реєстраційний № 9001752173 (а.с. 32).
Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.01.2023 № 8147900/44904854 (а.с. 16) відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 30.12.2022 у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Не погодившись з рішенням від 25.01.2023 № 8147900/44904854, Позивач оскаржив його до Державної податкової служби України.
Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.02.2023 №15363/44904854/2 (а.с. 64) залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Наведені обставини сторонами не оспорені.
Не погодившись з відмовою у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Нормативне регулювання спірних правовідносин на момент їх виникнення

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України, На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами 1-2 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС (п. 14 Порядку № 1246).
Відповідно до п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку № 1165 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Отже, у разі відповідності податкової накладної критеріям ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, можливе зупинення її реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 520).
Пунктами 2-4 Порядку № 520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пункт 5 Порядку № 520 встановлює, які документи можуть бути подані платником податків для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п. 13 Порядку № 520).

Оцінка висновків суду першої інстанції і доводів учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, при вирішенні справи колегія суддів виходить з такого.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.01.2023 № 8147900/44904854 і обґрунтував свій висновок такими доводами:
- Позивачем було надано до контролюючого органу первинні документи які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарської операції;
- у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати позивачу та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою; 
- подані Позивачем документи для реєстрації спірної податкової накладної підтверджують зазначені у ній дані та є достатніми для прийняття рішень про її реєстрацію в ЄРПН.
Колегія суддів, дослідивши обставини і матеріали справи, з вказаними доводами суду першої інстанції погоджується і, оцінюючи доводи апеляційної скарги і заперечення проти таких доводів, наведені Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, виходить з такого.
Колегія суддів зауважує, що підставою для зупинення реєстрації Податкової накладної було зазначено відповідність Позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. 20.02.2023 контролюючим органом прийнято Рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від № 18127, згідно з яким комісія регіонального рівня встановила невідповідність Позивача критеріям ризиковості платника податку (а.с. 65). З вказаного слідує, що на момент подання позовної заяви у цій справі Позивач не відповідав п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків, а отже була відсутня обставина, через яку реєстрацію Податкової накладної в ЄРПН було зупинено.
Незважаючи на це, в апеляційній скарзі Скаржник не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати і ухвалити нове рішення – про відмову у позові, обґрунтовуючи свої вимоги такими доводами.

1. В апеляційній скарзі Скаржник стверджує, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є законним, оскільки Позивач не надав вичерпний перелік документів у відповідності до Порядку № 520.
Скаржник зазначає, що Позивачем не було надано вичерпний перелік документів у відповідності з п. 5 Порядку № 520 і, зважаючи на ненадання первинних документів, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій, відображених у Податковій накладній, було прийняте рішення про відмову у її реєстрації.
Колегія суддів звертає увагу, що Скаржник не заперечує факт подання Позивачем Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.01.2023 № 5 і 13 додатків до нього.
Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів зауважує, що у квитанції № 9292949231 від 11.01.2023, якою Позивача повідомлено про зупинення реєстрації Податкової накладної, Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, проте не визначено, які саме документи контролюючий орган вважає достатніми для прийняття відповідного рішення.
У поясненнях Позивач надав інформацію про господарську операцію, за фактом здійснення якої виписано Податкову накладну: дату господарської операції, покупця, обсяг і предмет реалізації, підставу проведення господарської операції, реквізити рахунку, видаткової накладної, дату оплати товару. Також Позивач надав інформацію щодо походження товару, реалізованого ТОВ «АДЕ-ТРАНС», зокрема: відомості про постачальника, особи, що відвантажила товар, підстави для імпорту, реквізити вантажної митної декларації. До пояснень було додано документи, що підтверджують інформацію, викладену у поясненнях.
До матеріалів справи Позивач надав копії документів, що надавалися до контролюючого органу на підтвердження реальності господарської операції і наявність у Позивача товару (прав на товар), надалі реалізований ТОВ «АДЕ-ТРАНС», зокрема: Договір № 25/07/22 з додатковою угодою № 1 до нього (а.с. 18-23), на підставі якого Позивач відвантажив товар ТОВ «АДЕ-ТРАНС»; видаткову накладну № 46 від 30.12.2022 (а.с. 24), яка підтверджує факт передачі Позивачем ТОВ «АДЕ-ТРАНС» товару загальною вартість 302 999,99 грн., у тому числі ПДВ – 19 822,43 грн.; Товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 46 від 30.12.2022 (а.с. 25); виписку банку за 03.01.2023 (а.с. 26), яка підтверджує надходження оплати у розмірі 302 999,99 грн. від ТОВ «АДЕ-ТРАНС»; Контракт купівлі-продажу № TRA-EIG 05/08/2022 від 05.08.2022 з Додатком № 23 від 22.12.2022 (а.с. 33-37), яким передбачено придбання Позивачем дизельного пального; виписку банку за грудень 2022 (а.с. 38), яка підтверджує списання коштів на оплату за вказаним вище контрактом; вантажну митну декларацію 22UA903220000934U6 (а.с. 39-40), за якою на територію України імпортовано дизельне паливо, інші документи, що підтверджують наявність у Позивача ресурсів, достатніх для імпорту і подальшої реалізації вказаного товару (а.с. 45-57).
Відповідачі факт подання Позивачем вказаних документів не заперечують.
Отже, долученими до матеріалів справи первинними та іншими документами підтверджено факт одержання і подальшої реалізації Позивачем товару, зазначеного у Податковій накладній.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
У спірному випадку першою подією, за якою було виписано Податкову накладну, є факт відвантаження товару, підтверджений видатковою накладною від 30.12.2022 № 46.
Колегія суддів звертає увагу, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд. 
Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. 
Предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентами.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Проте здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Відповідно до викладеного та враховуючи встановлені обставини цієї справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подані Позивачем для реєстрації Податкової накладної документи підтверджують зазначені у ній відомості та є достатніми для прийняття рішення про її реєстрацію в ЄРПН. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивач виконав всі умови, необхідні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію Податкової накладної, а сумніви і протиріччя контролюючого органу щодо дотримання Позивачем вимог податкового законодавства повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для проведення перевірки, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.

2. Щодо дискреційних повноважень контролюючого органу

В апеляційній скарзі Скаржник зазначає, що зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН Податкову накладну, хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання всіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.
Оцінюючи цей довід апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на положення п. 11 Порядку № 520 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, Порядок № 520 передбачає обмежену дискрецію контролюючого органу, за якої рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН приймається за наявності передбачених п. 11 Порядку № 520 обставин.
Як правильно встановив суд першої інстанції, Позивач надав до контролюючого органу документи, що підтверджують відомості, відображені у Податковій накладній.
В апеляційній скарзі Скаржник не спростував факт подання Позивачем до контролюючого органу документів на підтвердження показників, відображених у Податковій накладній, а також не навів доводів щодо невідповідності наданих Позивачем документів вимогам законодавства.
Колегія суддів зауважує, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Надання платником податків документів, які підтверджують відомості, включені до податкової накладної, залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
У цій справі предметом оцінки є правомірність рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації Податкової накладної. На цій стадії податкового контролю законодавець не передбачив повноважень контролюючого органу щодо встановлення або оцінки реальності господарських операцій.
У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний у розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів такого рішення дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права Позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації Податкової накладної, що і було зроблено судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ефективним способом відновлення порушеного права Позивача є реєстрація Податкової накладної у ЄРПН.
Обрання такого способу відновлення порушеного права узгоджується з п. 19 Порядку № 1246, яким встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, за встановлених у цій справі обставин, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН Податкову накладну не є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, а в ефективний спосіб відновлює порушене право Позивача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у рішенні від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. 
Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Абзацом 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2025.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі № 320/20074/23 залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі № 320/20074/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: Ю.О. Тереза
Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна