ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2026 р. Справа№ 910/142/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Коробенка Г.П. 
Демидової А.М. 

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Бабченко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009"
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 (повне рішення складено 16.09.2025)
у справі № 910/142/25 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009"
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог і заперечень.
У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №40-р/тк від 15.10.2024.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" стверджує, що:
- зовнішні ознаки в оформленні документів не можуть самі по собі свідчити про те, що між учасниками процедури відбувся обмін інформацією при підготовці конкурсної пропозиції;
- результат торгів залежить саме від якості пропозиції та її вартості. Втім, у спірному рішенні відсутні будь-які вказівки про дослідження відповідачем обставин, пов`язаних з формуванням розрахунку цінової складової пропозицій, зроблених кожним з учасників на предмет їх економічного походження, а також відсутні докази про дослідження питань статутної діяльності учасників стосовно потенційної можливості реального виконання кожним з них зроблених пропозицій. Отже, під час проведення Торгів №1 та Торгів №2 мала місце цінова конкуренція між учасниками, а перемога в конкурсних торгах стала наслідком запропонованої найменшої ціни;
- учасниками торгів запропоновано замовнику різні ціни і замовник вказаних торгів Департамент освіти Полтавської міської ради не був позбавлений можливості обрати іншого переможця або відхилити пропозиції учасників;
- у спірному рішенні відсутні будь-які посилання на дослідження відповідачем обставин, пов`язаних з виникненням між учасниками торгів цивільно - правових відносин (наявність договорів тощо);
- за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасники торгів мають різних засновників (учасників), зареєстровані за різними юридичними адресами;
- у рішенні відсутні вказівки про дослідження відповідачем обставин, пов`язаних з існуванням інших факторів (умов), які впливали б на поведінку суб`єктів господарювання у формуванні ними своїх конкурсних пропозицій, отже, за відсутності доказів антиконкурентної узгодженої поведінки учасників торгів у ході їх проведення, наведені відповідачем обставини не свідчать про наявність попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій) та про спрямованість цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів торгів;
- висновки відповідача, які покладені в основу Рішення №40-р-тк мають переважно імовірнісний характер, оскільки ґрунтуються на зроблених відповідачем припущеннях, а не на беззаперечно встановлених фактах, а встановлені "порушення" не є підтвердженням домовленості учасників торгів, а могли мати економічне підґрунтя, зумовлене виробничими факторами;
- Рішення №40-р/тк не містить розрахунків, формул та алгоритмів розрахунку розміру штрафу, накладеного на позивача, зокрема, розрахунків початкового та базового розмірів штрафу, коефіцієнтів, які були застосовані відповідачем при обчисленні розміру штрафу, а також розрахунку щодо ступеню впливу на розмір штрафу обставин, визначених відповідачем у рішенні як обтяжуючих та пом`якшуючих (згідно Рекомендаційних роз`яснень щодо застосування положень частин другої, п`ятої та шостої статті 52 Закону, частин першої та другої статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" від 15.09.2015 №16-р);
- прийняте Рішення №40-р/тк здійснено за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, а саме відсутності відповідних та достатніх доказів, а тому на підставі статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягає визнанню недійсним та скасуванню в частині, що стосується позивача.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Антимонопольний комітет України зазначає, що :
- встановлені Комітетом факти у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) учасниками своєї поведінки під час підготовки до участі та участі в Торгах №1, №2, зокрема, шляхом обміну між ними інформацією;
- доводи позивача про неповноту дослідження обставин справи мають надто загальний характер, який свідчить про незгоду позивача із висновками Комітету, а не про відсутність належного мотивування Рішення №40-р/тк як такого;
- зміст Рішення №40-р\тк та матеріали антимонопольної справи підтверджують, що Комітет надав вичерпне обґрунтування своєї позиції та повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, з урахуванням доказів зібраних під час дослідження справи;
- розмір штрафу, визначений Комітетом є законним та узгоджується із даними наданими Комітету самим позивачем листом від 25.04.2024 №27, а також з частиною 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції встановив, що при прийнятті Рішення №40-р/тк Антимонопольний комітет України діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" 01.10.2025 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 скасувати; ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю; стягнути з відповідача 25 000,00 грн витрат за надану професійну правничу допомогу.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що судом першої інстанції неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи. Окрім того, місцевий суд під час розгляду справи також припустився порушень норм процесуального права, оскільки його висновки не є обґрунтованими, в них неповно відображені обставини, що мають значення для даної справи. Також судом не встановлено дійсних прав та обов`язків сторін, що завадило вирішити спір відповідно до закону.
Позивач вважає, що рішення відповідача від 15.10.2024 № 40-р/тк ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, вказаним рішенням не доведена антиконкурентна узгоджена поведінка позивача, не зазначені докази, які підтверджують негативний вплив на стан конкуренції на цьому ринку у вигляді настання певних негативних наслідків для інших суб`єктів господарювання, зокрема, приведення до спотворення результатів торгів, у зв`язку з чим, оспорюване рішення, на думку позивача, не відповідає приписами чинного законодавства України та підлягає скасуванню.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/142/25.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Полтава 2009» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 до надходження до суду матеріалів справи.
13.10.2025 матеріали справи № 910/142/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 16.10.2025 по 22.10.2025 включно, процесуальні дії по справі не здійснювались.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Полтава 2009» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику десятиденний термін, з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 27.10.2025 усунено недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.
У зв`язку з відрядженням судді Тарасенко К.В. з 28.10.2025 по 01.11.2025 включно, відпусткою судді Тарасенко К.В. з 03.11.2025 по 07.11.2025 включно, процесуальні дії по справі не здійснювались.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, яке обґрунтовано тим, що повний текст рішення складно 16.09.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25, справу № 910/142/25 призначено до розгляду на 25.12.2025. 
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 25.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Полтава 2009» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Сибіги О.М., Демидової А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 та призначено судове засідання на 05.02.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 розгляд справи, призначено на 05.03.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці 05.03.2026, судове засідання у призначений час не відбулось.
У зв`язку з участю головуючого судді Кравчука Г.А. у черговому з`їзді суддів України з 10.03.2026 по 11.03.2026, процесуальні дії по справі не здійснювались.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М. у відпустці.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 17.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Демидової А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/142/25 та призначено судове засідання на 21.04.2026.
Позиція інших учасників справи.
01.12.2025 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Комітет просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Люкс-Полтава 2009", а рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.
Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, Комітет зазначає, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій, не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків.
Встановлені Комітетом при прийнятті Рішення №40-р/тк факти у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) учасниками своєї поведінки під час підготовки до участі та участі в торгах, зокрема, шляхом обміну між ними інформацією. 
Доводи позивача про неповноту дослідження обставин справи мають надто загальний характер, який свідчить про незгоду позивача із висновками Комітету, а не про відсутність належного мотивування Рішення як такого.
Явка представників сторін.
У судове засідання 21.04.2026 з`явився представник відповідача.
Представник відповідача у судовому засіданні 21.04.2026 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення у даній справі залишити без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" подали тендерні пропозиції для участі в торгах, які провів Департамент освіти Полтавської міської ради (далі - Замовник) на закупівлі:
- "60130000-8 Послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів 60130000-8 Specialized road passenger transport services" (ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-15-015072-a) (далі - Торги №1);
- "60130000-8 Послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів" (ідентифікатор закупівлі UA-2022-12-19-020627-a) (далі - Торги №2).
Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України (надалі - Комітет), за результатами розгляду справи №7/01-42-24, прийнято рішення №40-р/тк від 15.10.2024 (надалі - Рішення №40-р/тк), яким дії ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" визнано порушеннями пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Зокрема, Комітет вважає, що ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" спільно готувалися до участі в Торгах № 1 та № 2, тобто узгодили свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки та участі в них.
На порушників накладено штрафи: на ТОВ "Люкс-Полтава 2009" - у розмірі 172 277,00 грн; на ТОВ "ТК Експрес-Лайн" - у розмірі 926 970,00 грн.
В ході розгляду справи №7/01-42-24 Комітетом були встановлені факти (обставини), які у своїй сукупності свідчать про те, що на всіх стадіях підготовки пропозицій конкурсних торгів та участі в Торгах №1, 2 ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" були обізнані щодо участі кожного з них у Торгах №1, 2, а саме: 
Торги №1:
- взаємозв`язком товариств через третіх осіб;
- наявністю договорів оренди на транспортні засоби між ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" та іншими суб`єктами господарювання, які товариства пропонували для забезпечення надання послуг, що були предметами закупівель у Торгах № 1;
- наявністю фінансово-господарських взаємовідносин товариств з іншим суб`єктом господарювання;
- одночасним перебуванням одних і тих самих фізичних осіб у трудових відносинах із товариствами, переходом працівників між ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн";
- однаковими властивостями електронних файлів, завантажених до системи "Prozorro";
- використанням одних і тих самих ІР-адрес для подання податкової звітності;
- використанням одних і тих самих ІР-адрес під час електронного листування;
- використанням одних і тих самих ІР-адрес під час входу до електронних банківських кабінетів;
Торги №2:
- взаємозв`язком товариств через третіх осіб;
- наявністю договорів оренди на транспортні засоби між ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" та іншими суб`єктами господарювання, які вони пропонували для забезпечення надання послуг, що були предметами закупівель у Торгах № 2;
- наявністю фінансово-господарських взаємовідносин товариств з іншим суб`єктом господарювання;
- одночасним перебуванням одних і тих самих фізичних осіб у трудових відносинах із товариствами, переходом працівників між ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн";
- використанням товариствами одних і тих самих ІР-адрес під час участі в Торгах № 2;
- використанням одних і тих самих ІР-адрес для подання податкової звітності;
- використанням одних і тих самих ІР-адрес під час електронного листування;
- використанням одних і тих самих ІР-адрес під час входу до електронних банківських кабінетів.
Судом встановлено, що Торги №1, 2 проводились у наступні періоди:
Торги №1 - 15.11.2021 - 04.01.2022;
Торги №2 - 19.12.2022 - 09.01.2023
Так, Комітетом встановлено, що станом на 15.11.2021 та 19.12.2022 (дати оголошення Торгів №1 та №2) єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "ТК Експрес-Лайн" була  ОСОБА_1 , яка одночасно була керівником ТОВ "Аквітенс Компані". В свою чергу, до складу засновників (учасників) ТОВ "Аквітенс Компані", як станом на 15.11.2021, так і станом на 19.12.2022 входили також  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були одночасно засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "Люкс-Полтава 2009", та які згідно листа від 25.12.2023 № 58546-5-23/09.4-39 (вх. № 70-01/3 від 02.01.2024) Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області є подружжям.
Комітетом у Рішенні №40-р/тк на підставі листів ТОВ "Люкс-Полтава 2009" від 06.12.2021 №369,від 20.12.200 №65 та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" від 08.12.2021 № 162, від 30.12.2022 №64, а також листа від 02.01.2024 № 31/16-9-23 (вх. № 70-01/78 від 11.01.2024) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області щодо інформації про автобуси, які учасники торгів планували задіяти для надання послуг із перевезення учнів за результатами Торгів № 1 та №2 встановлено, що ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" могли спільно використовувати в господарській діяльності частину матеріально-технічної бази, при цьому частину спільного автотранспорту учасники торгів планували залучити для здійснення перевезень за маршрутами Замовника, а саме: 
у Торгах №1 із 14 автобусів, представлених кожним з учасників торгів:
- на 4 автобуси з тендерної пропозиції ТОВ "Люкс-Полтава 2009", що перебували в його власності, був оформлений тимчасовий реєстраційний талон за дорученням на ТОВ "ТК Експрес-Лайн" у зв`язку з договором оренди між учасниками;
- на 3 автобуси з тендерної пропозиції ТОВ "ТК Експрес-Лайн", що перебували в його власності, був оформлений тимчасовий реєстраційний талон за дорученням на ТОВ "Люкс-Полтава 2009" у зв`язку з договором оренди між учасниками. 
у Торгах №2 із 11 автобусів, які представив кожний з учасників торгів:
- на 4 автобуси з тендерної пропозиції ТОВ "Люкс-Полтава 2009", що перебували в його власності, був оформлений тимчасовий реєстраційний талон за дорученням на ТОВ "ТК Експрес-Лайн" у зв`язку з договором оренди між учасниками;
- на 2 автобуси з тендерної пропозиції ТОВ "ТК Експрес-Лайн", що перебували в його власності, був оформлений тимчасовий реєстраційний талон за дорученням на ТОВ "Люкс-Полтава 2009" у зв`язку з договором оренди між учасниками.
Крім того, відповідно до інформації, яку надав РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області, ТОВ "Люкс-Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн" могли одночасно використовувати, у тому числі в період проведення Торгів №1, №2 у своїй господарській діяльності й інші транспортні засоби з такими реєстраційними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , оскільки мали відповідні реєстраційні документи на них (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або тимчасовий реєстраційний талон).
Згідно з інформацією, яку надав РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області, частина транспортних засобів, які ТОВ "ТК Експрес-Лайн" планувало задіяти при надані послуг з перевезення учнів зареєстровані за ТОВ "Аквітенс Компані", а також за ТОВ "Полтаватранс Плюс".
Відповідно до витягів із ЄДР від 19.01.2024 № 32207771 станом на 15.11.2021 та 22.12.2022, що наявні в матеріалах справи Комітету, єдиним засновником та керівником ТОВ "Полтаватранс Плюс" була  ОСОБА_2 , яка була одним із засновників та кінцевих бенефіціарних власників ТОВ "Люкс-Полтава 2009".
В тому числі, Комітетом з листів ПАТ "МТБ БАНК" від 29.12.2023 № 00/5837-0/61.2.2-БТ-К (вх. № 70-01/47КІ від 11.01.2024, АТ "ПОЛТАВА-БАНК" від 26.10.2023 № 002/004-2514 (вх. № 70-01/2252 від 26.10.2023, АТ "СЕНС БАНК" від 26.12.2023 № 17527-БТ-44.2/2023 (вх. № 70-01/13КІ від 04.01.2024) встановлено наявність взаємовідносин між ПП "Люг" та учасниками Торгів №1, та №2 протягом 2021 та 2022 року (тобто у період підготовки та проведення Торгів №1 та №2), які стосувались надання фінансової допомоги, що в свою чергу свідчить про фінансову підтримку ПП "Люг" господарської діяльності обох учасників торгів.
Відповідно до витягу з ЄДР від 10.01.2024 № 32150247 станом на 15.11.2021 та станом на 19.12.2022 (на дату проведення Торгів №1, 2) єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ПП "Люг" була  ОСОБА_4 , яка згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області від 25.12.2023 № 58546-5-23/09.4-39 є сестрою ОСОБА_3  (одного з засновників (учасників) та кінцевих бенефіціарний власників ТОВ "Люкс-Полтава 2009").
Відповідно до витягу з ЄДР від 19.01.2024 № 32207900 станом на 15.11.2021 та станом на 19.12.2022  ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2  значиться серед засновників (учасників) ТОВ "Аквітенс Компані", де директором є ОСОБА_1 , яка одночасно є єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "ТК Експрес-Лайн".
Комітетом також встановлено використання учасниками в період проведення Торгів №1, №2 одних і тих самих ІР-адрес зокрема:
у Торгах №1 ІР-адрес: - ІНФОРМАЦІЯ_1 - для подання податкової звітності та під час здійснення електронного листування;- ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 - під час входу до банківських електронних кабінетів;
у Торгах №2 ІР-адрес: - ІНФОРМАЦІЯ_4 - під час входу в аукціон у Торгах №2; - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_4 для подання податкової звітності, під час входу до банківських електронних кабінетів та під час здійснення електронного листування.
Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 Рішення №40-р/тк в частині, що стосується ТОВ "Люкс-Полтава 2009".
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Суд апеляційної інстанції, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи та надаючи оцінку доводам скаржників щодо вказаних вище підстав апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.
За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Водночас згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.
Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.
Таким чином, у розгляді справ про оскарження рішень АМК щодо визнання дій суб`єктів господарювання антиконкурентними узгодженими для кваліфікації цих дій не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.
Отже, для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.
Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу.
Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 924/381/17, від 12.06.2018 року у справі № 922/5616/15, від 18.10.2018 року у справі № 916/3214/17, від 18.12.2018 року у справі № 922/5617/15, від 05.03.2020 року у справі № 924/552/19, від 11.06.2020 року у справі № 910/10212/19, від 22.10.2019 року у справі № 910/2988/18, від 05.08.2018 року у справі № 922/2513/18, від 07.11.2019 року у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 року у справі № 927/741/19..
Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.
Закон України "Про захист економічної конкуренції" не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України.
Зазначена правова позиція Верховного Суду є сталою та послідовною. Про необхідність врахування наведеної правової позиції у застосуванні приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначалося у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 22.10.2019 року у справі № 910/2988/18, від 05.08.2019 року у справі № 922/2513/18, від 07.11.2019 року у справі № 914/1696/18, від 11.06.2020 року у справі № 910/10212/19, від 02.07.2020 року у справі № 927/741/19, від 26.01.2021 року у справі № 910/2576/20, від 04.02.2021 року у справі № 910/17126/19, від 23.03.2021 року у справі № 910/4542/20.
Суд при розгляді цього спору, в контексті заявлених позовних вимог, враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.01.2020 року у справі № 910/6507/19, відповідно до якого: "кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині".
Положеннями ст. 7 та ст. 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Комітет має повноваження, зокрема, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції рішення за заявами і справами. Державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи. Відповідно до пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Комітету від 19 квітня 1994 року № 5, у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений відмовляє у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.
Законом України "Про захист економічної конкуренції", який визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин, саме і встановлено інший порядок судового вирішення спорів за участю органів Комітету.
У частині першій статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Згідно з частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
У статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).
З урахуванням приписів частини третьої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для кваліфікації дій (бездіяльності) суб`єктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих дій (бездіяльність) на ринку товару (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) не вимагається обов`язкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод).
Це порушення установлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки суб`єктів господарювання; спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення зазначених дій.
Пов`язані з наведеним обставини з`ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України.
Ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб`єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб`єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.
Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб`єкта господарювання об`єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об`єктивно (незалежно від суб`єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).
Зокрема, положеннями частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено право заявника, відповідача, третьої особи оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково саме до господарського суду.
В оскаржуваному рішенні Комітетом встановлено узгодження між відповідачами умов участі у торгах, при цьому, встановлені в межах розгляду справи обставини дають підстави для висновку до позиціонування таких суб`єктів господарювання не як конкурентів, а як партнерів, які зацікавлені у господарській діяльності один одного, а сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства.
Суд відзначає, що усе наведене в спірному рішенні у сукупності підтверджує наявність в учасників спірного аукціону спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення аукціону свідчать про те, що вказані юридичні особи мали можливість узгодити та узгодили свою поведінку під час проведення аукціону, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки, і така координація економічної поведінки таких учасників призвела до усунення між ними конкуренції під час проведення аукціону.
В свою чергу, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки Комітету, викладені у спірному рішенні, а наведені Комітетом доводи у спірному рішенні підтверджені більш вірогідними доказами, які в сукупності свідчать про те, що позивачем вчинено порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.
Верховний Суд звертав увагу на те, що господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку. При цьому господарські суди під час розгляду справ мають перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм, зокрема, Методики.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 910/6999/17, від 19.06.2018 року у справі № 910/3047/17, від 11.06.2019 року у справі № 915/523/18, від 05.03.2020 року у справі № 910/2921/19, господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень органів АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК.
Суд враховує, що суб`єкти господарювання, здійснюючи свою підприємницьку діяльність вільні при обранні контрагентів. Проте сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства.
Вказаний висновок також викладений в постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №910/ 8343/18, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20, від 21.09.2021 у справі №904/5842/20, від 02.06.2022 у справі №910/267/20, від 02.02.2023 у справі №910/20567/20, від 06.06.2023 у справі №904/4227/20.
Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.
Так, на переконання колегії суддів, встановлені у Рішенні №40-р/тк факти у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком об`єктивних чинників.
Суд враховує встановлені під час розгляду цієї справи обставини та звертає увагу сторін на відсутність належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи Антимонопольного комітету України, якими відповідач керувався, ухвалюючи оскаржуване рішення. 
Так, підставою для прийняття Рішенні №40-р/тк стала саме сукупність обставин, які свідчать про порушення позивачем вимог антимононопольного законодавства, що призвело до спотворення результатів торгів, а саме:
- наявність взаємозв`язку суб`єктів господарювання через третіх осіб;
- наявність договорів оренди на транспортні засоби між ТОВ "Люкс- Полтава 2009" і ТОВ "ТК Експрес-Лайн" та іншими суб`єктами господарювання, які товариства пропонували для забезпечення надання послуг, шо були предметами закупівель у Торгах № 1;
- одночасне перебування одних і тих самих фізичних осіб у трудових відносинах із суб`єктами господарювання, перехід працівників між ТОВ "Люкс- Полтава 2009" та ТОВ "ТК Експрес-Лайн";
- однакові властивості електронних файлів, завантажених до системи "Prozorro";
- використання одних і тих самих IP-адрес під час електронного листування;
- використання одних і тих самих IP-адрес для подання податкової звітності;
- використання одних і тих самих IP-адрес під час входу до електронних банківських кабінетів.
Скаржником доказів на спростування вказаних обставин не надано. Натомість, обставини, якими керувався відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, підтверджуються матеріалами справи.
Щодо посилань скаржника на необхідність врахування правових висновків, викладених у постановах Вищого господарського суду України від 26.11.2014 у справі № 912/1600/14, від 22.09.2015 у справі № 922/445/15, від 29.09.2015 у справі № 910/3551/15-г, від 18.03.2014 у справі № 912/1337/13, від 20.08.2014 у справі № 922/597/14, від 11.02.2014 у справі № 917/856/13 та від 03.02.2015 у справі № 924/814/14, а також постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу позивача, що такі висновки, як і постанова Пленуму Вищого господарського суду України не є джерелом права та не повинні використовуватись судами під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає приписам чинного законодавства та прийняте з урахуванням висновків Верховного Суду.
Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам із застосуванням стандарту доказування, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що належних, допустимих та достатніх доказів на спростування висновків відповідача позивачем не надано, а всі заперечення проти викладених у рішенні висновків зводяться до переоцінки встановлених відповідачем обставин, подій та фактів. При цьому, здійснення переоцінки висновків Комітету в процесі оскарження прийнятого ним рішення в судовому порядку, нормами чинного законодавства не передбачено.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи відповідача та повноту їх встановлення в оскаржуваному рішенні, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.
Отже, з урахуванням наведеного вище, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Зважаючи на викладене, надаючи оцінку встановленим обставинам у сукупності відповідно до вимог статті 86 ГПК України, доводи скаржника в апеляційній скарзі з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі та, відповідно, не впливають на вирішення спору у даній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Судові витрати.
Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника (позивача).
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Полтава 2009" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі №910/142/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі №910/142/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/142/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відпусткою судді Коробенка Г.П. з 27.04.2026 по 30.04.2026 повний текст постанови складено 01.05.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Г.П. Коробенко

А.М. Демидова