СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 року Справа № 520/18324/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №520/18324/25 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області, звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 14 720,59 грн., з яких:
- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001) у сумі 1132,35грн на р/р UА718999980313060137000018001, отримувач ГУК Сум.обл/ Сумська обл./11011001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) у сумі 13588,24 грн. на р/р UА408999980333119341000018540, отримувач ГУК Сумська область/Сумська МТГ/11010500, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Позовні вимоги мотивовані тим, що на момент звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість в загальному розмірі 14720,59 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження спрощене провадження.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 року адміністративну справу № 520/18324/25 передано за підсудністю до Сумського окружного адміністративного суду.
29.09.2025 року справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду. 
Програмою "Діловодство спеціалізованого суду" дану справу було розподілено судді Павлічек В.О. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду справу № 520/18324/25 прийнято до свого провадження.
Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій зазначено, що після подання позову відповідачем здійснено часткове погашення податкового боргу у розмірі: військовий збір - 1132,35 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 7500 грн. Також, зазначено, що з 26.02.2022 відповідач вимушено проживає в Румунії у зв`язку з воєнними діями в Україні, не має постійного доходу в Україні, не здійснює господарської діяльності, що стало причиною утворення заборгованості. Відповідач просить суд прийняти до уваги факт часткового погашення боргу, закрити провадження в частині сплаченої суми боргу, зобов`язати позивача скасувати нараховану пеню та штрафні санкції, бо відповідно до п.112.8.9 ПК України обставини непереборної сили (форс-мажор) є підставою для звільнення платника податків від фінансової відповідальності, п. 69.1 розділу ХХ ПК України на період дії воєнного стану платники, які не мають можливості своєчасно сплачувати податки, звільняються від застосування штрафних санкцій та нарахування пені.
Представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що відповідачем частково погашено борг, заявлений у даній справі, залишок несплаченої суми податкового боргу, заявленого у даній справі, станом на 03.06.2026 становить 6088,24 грн. (основний платіж) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500). Просив стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) у сумі 6088,24 грн. на р/р UА408999980333119341000018540, отримувач ГУК Сумська область/Сумська МТГ/11010500, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області та є платником податків (а.с. 4). 
Відповідачем самостійно було подано до Головного управління ДПС у Сумській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік від 09.02.2022 № 9430678510, в якій самостійно визначено грошове зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 13588,24 грн. (а.с. 15-16). 
У відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 06.09.2023 року № 0004103-1303-1828 (а.с. 17), яка направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте повернута з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 17 зв. бік).
Податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб було частково сплачено відповідачем згідно платіжних інструкцій від 01.09.2025 № 2.288132043.1 на суму 5000,00 грн. та від 18.09.2025 № 1.314082657.1 (а.с. 57, а.с. 57 зв. бік).
Таким чином станом на дату розгляду справи за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 6088,24 грн.
Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком податкового боргу та витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 61, 63).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
В силу положень п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За приписами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
З матеріалів справи суду вбачає, що податковий борг відповідача виник на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік від 09.02.2022 № 9430678510.
Оскільки податкові зобов`язання самостійно визначені відповідачем у декларації оскарженню не підлягають, визначені суми грошового зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
За приписами п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем було винесено податкову вимогу форми "Ф" від 06.09.2023 року № 0004103-1303-1828 (а.с. 17), яка направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте повернута до контролюючого органу із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 17 зв. бік). Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до розрахунку податкового боргу та витягів з інтегрованої картки слідує, що заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, залишається не сплаченою в загальному розмірі 6088,24 грн. (основний платіж) (а.с. 61, 63).
Щодо доводів відповідача про необхідність скасування нарахованих пені та штрафних санкцій, то суд не бере їх до уваги, оскільки податковий борг, який просить стягнути позивач у цій справі, виник в результаті несплати податкового зобов`язання з основного платежу з податку на доходи фізичних осіб, а правомірність нарахування пені та штрафних санкцій не є предметом спору у даній справі. 
Виходячи з положень п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно п. 102.4. ст. 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”, який набрав чинності 18 березня 2020 року, до ПК України внесено зміни, зокрема, підрозділ 10 розділу XX “Перехідні положення” доповнено пунктами 52-1 52-5.
Відповідно до абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Законом № 591-IX до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України внесені зміни, які набрали чинності 29 травня 2020 року. Згідно з внесеними змінами в абзаці десятому слова та цифри “по 31 травня 2020 року” замінено цифрами та словами “ 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)”.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Крім того, Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану” від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності з 17 березня 2022 року) статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: “ 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи”.
В подальшому пункт 102.9 статті 102 виключено на підставі Закону № 3219-IX від 30 червня 2023 року, який набрав чинності 01 серпня 2023 року.
Отже, в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, строк давності, передбачений статтею 102 ПК України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 по справі № 240/34220/22.
А відтак на момент розгляду даної справи строк для стягнення 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу не сплинув.
Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) у розмірі 6088,24 грн. на р/р UА408999980333119341000018540, отримувач ГУК Сумська область/Сумська МТГ/11010500, банк отримувача Казначейство України (ЕАП). 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   В.О. Павлічек