Справа № 615/1065/26
Провадження № 3/615/389/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року          м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарівка Валківського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, що працює водієм-інкасатором в АТ «Ощадбанк», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №204610, складеного 23.05.2026 інспектором СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Довженко І.Я., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 23.05.2026 близько 11:00 за місцем проживання умисно виштовхував, висловлював погрози, образи, нецензурно лаявся в сторону дружини ОСОБА_2 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю та фізичного болю, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що жодного насильства в сім`ї не чинив. Конфлікт та безпідставний виклик поліції спровоковані виключно загостренням тяжкого психічного розладу здоров`я у дружини ОСОБА_2 , яка має діагноз тяжкого психічного захворювання, але істерично відмовляється від лікування, через що втрачає контроль над своїми діями та адекватне сприйняття реальності. 
Попри його застереження щодо психічного стану дружини, поліцейські в день виклику дозволили їй забрати 6-місячну дитину та вивезти її. Перебуваючи в неадекватному стані, дружина просто залишила й забула дитину в небезпечних умовах. Через добу зателефонували з прохання терміново приїхати й забрати дитину, яка опинилась без нагляду та в неналежних умовах. Негайно виїхав і забрав дитину. Безпідставність звинувачень на свою адресу вважає наслідком хвороби, а також проблем у дружини із законом, має умовний термін. 
Наголосив на критичній важливості цієї справи для виживання їх сім`ї, оскільки єдиний працевлаштований член сім`ї та єдиний годувальник для своєї малолітньої дитини. Його професія безпосередньо пов`язана з виконанням службових обов`язків з вогнепальною зброєю. У разі притягнення його до відповідальності за ст.173-2 КУпАП автоматично втратить дозвіл на зброю та як наслідок - роботу. Жоден інший член родини працювати не може. Це залишить його малолітню дитину без засобів існування через неправдиву заяву особи, яка не усвідомлювала свої дії через тяжку психічну хворобу. 
Просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення особи, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.
Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). 
Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. 
Відповідно до ЗУ «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. 
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №204610 від 23.05.2026, який за змістом ґрунтується на доданих до нього матеріалах: матеріал ЄО. Будь-які заяви чи клопотання не надходили. В поясненнях вказав: «надам у суді». 
Суддя приймає до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що свідчить про його недопустимість як доказу. 
Згідно доданого до протоколу рапорту, зареєстрованого за №3620, зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , що 23.05.2026 об 11:06 за адресою: АДРЕСА_1 чоловік вчиняє психологічне та фізичне домашнє насильство, словесно ображає, погрожує, наніс тілесні ушкодження, агресивний, неадекватно поводить себе. Зі слів, відбувається регулярно, зараз очікує у сусідів. В ході виїзду на місце події встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у своїх батьків в смт. Котельва, зайшовши до будинку хотіла забрати дитину ОСОБА_3 , 6 місяців, на що чоловік ОСОБА_1 відповів відмовою, під час сварки ображав нецензурною лайкою, штовхнув дружину. В подальшому складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_2 просить вжити заходи до чоловіка ОСОБА_1 , який вчиняє фізичне та психологічне домашнє насильство відносно неї. 
В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що 23.05.2026, коли повернулась додому з м. Котельва, де проживають її батьки, чоловік ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, кидався битися, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, декілька разів штовхнув та завдав фізичного болю, але видимих тілесних ушкоджень не завдано. 
23.05.2026 ОСОБА_1 виписано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №352332, яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 . 
Із наданих ОСОБА_1 доказів, він та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №96 від 22.11.2025. 
Зі змісту консультації спеціаліста №1488550 від 02.05.2026, ОСОБА_2 останні 2-3 тижні відзначає приливи енергії, багато планів, погіршення сну (спить 1-2 години), після пробудження відчуває слабкість та розбитість, відзначає дратівливість, імпульсивність, протягом цих 2-х тижнів витрачала багато коштів (майже всі свої збереження), покращилася пам`ять, підвищився апетит, коливання настрою, періодична агресивність, спалила свої речі 2 тижні тому (бо вже не подобаються). Головний біль (останні 3 місяці), постійний ниючий біль, іноді темніє. До цього стану відзначала зниження настрою, апатія, слабкість, важкість у виконанні рутинних справ, відзначалися суїцидальні думки та спроби (намагалася отруїтися таблетками). 
Діагноз: біполярний афективний розлад, гіпоманіакальний стан з епізодичним перебігом без психотичних станів. Перші зміни психічного стану почала відзначати 2-3 роки тому, після психоемоційного стресу, почався депресивний епізод (ідеї самозвинувачення, суїцидальні думки та наміри, тощо), що тривав 3 місяці, за допомогою не зверталася, після інверсії фази (з`явилася аддиктивна поведінка, проблеми із законом) тривав 3 місяці, після чого потрапила на лікування в ППЕ), поставили діагноз: тяжкий психічний розлад. Перебувала 2 тижні, потім виписалася з лікарні за власним бажанням. Після виписки ліки не приймала, самостійно відмінила їх прийом, протягом місяця стан залишався сталим, почався депресивний епізод (тривав 6 місяців), потім знову з`явився маніакальний епізод (знову потрапила до лікарні), де лікувалася 3 тижні, виписалася дотерміново через апендицит, ліки приймала не тривало. Протягом місяця відзначалася стабілізація стану, потім знову почався депресивний епізод (який тривав 2 роки), в лютому протягом тижня мала психотичну симптоматику – протягом тижня чула власний голос, що коментував дії (почав відзначатися страх зашкодити дитині), в останні 2-3 тижні почала відзначати зміни (стану). 
Рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару (для уточнення діагнозу та стабілізації стану), динамічне спостереження у психіатра, консультація невролога (в плановому порядку), проходження патопсихологічного дослідження у клінічного психолога.
Згідно виписки №8094 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_2 з 01.11.2024 по 21.11.2024 перебувала на стаціонарному лікування в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», де їй встановлено діагноз: тяжкий психічний розлад. 
02.05.2026 ОСОБА_2 надала усвідомлену згоду на амбулаторну психіатричну допомогу та на проведення психіатричного огляду. 
Прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Божко О.В. 27.12.2024 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за фактом скоєння ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України. 
07.04.2026 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №204604 за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик поліції). 
З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Разом з тим, надані ним докази підтверджують його пояснення, тим самим спростовують обставини обвинувачення щодо наявності в його діях ознак домашнього насильства, як психологічного, так і фізичного характеру.
Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідност.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.
Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а висловлені у протоколі дії особи мають характер припущень, як наслідок. Докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи надані докази, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 не можуть розцінюватися як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто відсутній його склад, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          А.П. Токмакова