Провадження № 2/470/346/26
Справа № 470/377/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року с-ще Березнегувате 
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 23 червня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
04 травня 2026 року позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд ", яка підписана його представником - Кудіною А.В., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 09 січня 2026 року.
У позовній заяві зазначено, що 06 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6591116. За умовами договору ОСОБА_1 було надано позику зі сплатою відсотків за користування коштами.
16 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 79723716.
01 жовтня 2025 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем було укладено кредитний договір №6939722.
Оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитними договорами, утворилась заборгованість у загальному розмірі 58 122 грн, яка складається з заборгованості: за кредитним договором № 6591116 - 27 643 грн, з яких: 7000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 5435,50 грн - заборгованість за відсотками; 14000 грн - неустойка; 1207,50 грн - комісія; за кредитним договором № 79723716 - 17975 грн, з яких: 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13475 грн - відсотки; за кредитним договором № 6939722 - 12504 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 3504 грн - комісія; 6000 грн - неустойка.
26 січня 2026 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26/01/26, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6591116.
16 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 79723716.
24 лютого 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24022026, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6939722.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з заборгованість за кредитними договорами: № 6591116 у розмірі - 27 643 грн; №79723716 у розмірі - 17 975 грн; №6939722 у розмірі - 12504 грн, а також понесені судові витрати.
Представниця позивача Кудіна А.В. в судове засідання не з`явилась, справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи, про що зазначила у прохальній частині позовної заяви.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 06 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем укладено договір кредитної лінії (Надійний) №6591116. Згідно п.2.1 кредитного договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. За умовами договору позики позикодавець надав позичальнику у позику 7000 грн, строком на 360 днів до 31 серпня 2026 року (останній день повернення позики), зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,95% (денна процентна ставка) та комісії за надання кредиту у розмірі 17.25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1207 грн 50 коп. ( а.с.11-25).
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 800146, про що свідчить пункт 11 Договору Юридичні адреси та реквізити сторін.
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Європейська Платіжна Система» вих. №КД-000061986 від 09.04.2026 року, у якій зазначено, що 06.09.2025 року було здійснено платіж 061638c7****3a9ef у сумі 7000 грн на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( а.с. 30).16.02.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №79723716.
Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 
Сторони домовились, що строк кредитування складатиме 30 днів, датою повернення кредиту є останній день 16.03.2024 року. Нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування здійснюється за ставкою 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день. 
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 65557 (а.с. 45 - 49)
Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Європейська Платіжна Система» вих. №КД-0000147526/ТНПП від 14.04.2026 року, у якій зазначено, що 16.02.2024 року було здійснено платіж cc837381****c6458 у сумі 3500 грн на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ( а.с. 56).16 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору надання коштів у кредит № 79723716 від 16.02.2024 року за умовами якої сторони домовились збільшити суму суму наданої позики 3500 грн на 1000 грн. 
Згідно з пунктом 2 договору позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики.
У зв`язку з цим Сторони домовились: Викласти в новій редакції стовбці 5, 6 Таблиці п. 2 Договору, а саме: орієнтовна реальна річна ставка - 116006,45 %; орієнтовна загальна вартість позики у гривнях - 7850 грн. Додаткова угода від 17.02.2024 року та додаток № 1 до неї підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 85242 ( а.с. 52-55).Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Європейська Платіжна Система» вих. №КД-0000147530/ТНПП від 14.04.2026 року, у якій зазначено, що 17.02.2024 року було здійснено платіж 40d655dc****834ba у сумі 1000 грн на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ( а.с. 58).01 жовтня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №6939722, за яким він отримав кредит у розмірі 3000 грн строком на 360 днів, який зобов`язався остаточно повернути до 26 вересня 2026 року. 
Кредитний договір, графік платежів за договором про споживчий кредит №6939722 від 01.10.2025 року, який є додатком № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника створеному в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт та / або мобільний додаток чи інші засоби.
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» позивачем суду надано копію платіжного доручення від 01.10.2025 року, відповідно до якого відповідачу перераховано згідно договору №6939722, 3000 грн без ПДВ для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 107).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №6591116 від 06.09.2025 року у розмірі 27 643 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу – 7000 грн, заборгованості за відсотками - 5435,50 грн , неустойка - 14 000 грн (а.с. 33-36). За кредитним договором договором №79723716 від 16.02.2024 року та додатковою угодою до нього від 17.02.2024 року в розмірі 17 975 грн, яка складається з: 4500 грн - заборгованості за тілом кредиту, 13 475 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 60-65). За кредитним договором №6939722 від 01.10.2025 року у розмірі 12 504 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу – 3000 грн, заборгованості за відсотками - 3504 грн , неустойка - 6000 грн (а.с. 109).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно ним не сплачується.
26 січня 2026 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26/01/26, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6591116.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 79723716.
24 лютого 2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24022026, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6939722.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в кредит коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісією за надання редуту.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією нарахованою за обслуговування кредиту за кредитним договором №6939722 від 01 жовтня 2025 року суд доходить наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі,пункту 4 частини першої статті1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № № 14-44цс21).
Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №6939722 від 01 жовтня 2025 року укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 14,60% від суми кредиту, що становило щомісяця 438 грн, а за весь строк кредитування 3504 грн.
Однак розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації , що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.
Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд доходить висновку про те, що положення договору про споживчий кредит, укладеного між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором,є нікчемними.
Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 14-44цс21) та узгоджується з позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловленою у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22)
Щодо нарахування позивачем заборгованості за неустойкою в розмірі 14 000 грн за кредитним договором №6591116 від 06.09.2025 року та у розмірі 6000 грн за договором №6939722 від 01.10.2025 року, суд доходить наступного.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі Закон).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки неустойка за кредитними договорами нарахована за період з 06 вересня 2025 року по 04 травня 2026 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача в силу положень ЦК України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №6591116 від 06 вересня 2025 року у розмірі 12 435.50 грн, з яких 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5435,50 грн - заборгованість за відсотками; за договором позики №79723716 від 16 лютого 2024 року в сумі 17 975 грн з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 4500 грн; заборгованість за відсотками – 13 475 грн; за кредитним договором №6939722 від 01 жовтня 2025 року - 3000 грн заборгованості за основним зобов`язанням, а всього заборгованість у загальному розмірі 33 410,50 грн на рахунок НОМЕР_4 у АТ "ТАСкомбанк".
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 1517,60 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" - адреса місцезнаходження юридичної особи: індекс 07400, вул. Лісова буд. 2 м. Бровари, Броварський район Київська область, ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 - адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.Ф. Орлова
Повне заочне рішення суду складене 23 червня 2026 року.