РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 621/425/26
Провадження 2/621/1070/26
26 травня 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючий - суддя В. Філіп`єва,
за участі секретаря судового засідання - А.Головіна,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 (не з`явилась),
представник позивача - адвокат О.Біленко (не з`явився),
відповідач - ОСОБА_2 (не з`явився),
третя особа 1 - Виконавчий комітет Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, представник - Н.Міндарь (не з`явилась),
третя особа 2 - ОСОБА_3 (не з`явився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_3 ,
про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат О. Біленко звернувся до суду в інтересах позивачки ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_5 , в якій просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений за подання позову судовий збір.
Рух справи.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.03.2026 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням її учасників про дату, час і місце його проведення.
Позивачка ОСОБА_7 та її представник - адвокат О. Біленко подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та просив ухвалити рішення про задоволення позову.
Представник третьої особи - Виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області - Н.Міндарь подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю. Крім того, представником надано суду висновок № 03-03 від 15.04.2026 року щодо розв`язання спору. Рішення по справі просить ухвалити з врахуванням висновку служби про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Третя особа ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи без його участі. Письмових пояснень від ОСОБА_10 з приводу поданого позову до суду не надходило.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.04.2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі.
Відповідно до ч. 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позиції учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка ОСОБА_7 є рідною матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дочка позивачки ОСОБА_12 з 22.06.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_8 . Під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 народила сина ОСОБА_6 . Подружнє життя дочки та відповідача не склалось з причин непорозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично були припинені з часу народження дитини. Відповідач ОСОБА_8 навіть не забирав дочку ОСОБА_13 з пологового будинку. З січня 2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_8 спільне господарство не вели, проживали окремо один від одного та взагалі не спілкувались між собою. У зв`язку із тим, що відповідач не допомагав дитині матеріально, а також те, що ОСОБА_12 мала поганий стан здоров`я, хворіла на цукровий діабет, була визнана особою з інвалідністю ІІІ групи, вона звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2014 року по справі № 621/864/14-ц, з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_14 на її утримання як дружини та на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому ОСОБА_12 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2016 року по справі № 621/1453/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка позивачки - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла у віці 37 років. Позивачка та її чоловік проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Онук, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично зі свого народження постійно проживає разом з зі своїми бабусею та дідусем, які його виховують та опікуються ним, на відміну від його батька ОСОБА_5 , який взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Про самоусунення відповідача ОСОБА_5 від виконання батьківських обов`язків свідчить складена ним 08.02.2025 року заява, яку було посвідчено нотаріально та зареєстровано нотаріусом, якою він на невизначений строк надав згоду на проживання його малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із позивачкою та її чоловіком (бабусею та дідусем) за адресою: АДРЕСА_1 та підтвердив, що нагляд та фактичний догляд за його сином під час його проживання за вказаною адресою буде здійснювати саме бабуся та дідусь. Малолітній онук перебуває на повному утриманні позивачки та її чоловіка. Після смерті дочки ОСОБА_14 стягнення аліментів з відповідача припинилось внаслідок смерті стягувача. В зв`язку з викладеним, ОСОБА_7 просить позбавити відповідача батьківських прав, встановити опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити її опікуном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (а. с. 1 - 15).
Відповідач ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та просить ухвалити рішення про задоволення позову (а. с. 51 - 52).
Представник третьої особи - Виконавчого комітету Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області - Н.Міндарь подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю. Крім того, представником надано суду висновок № 03-03 від 15.04.2026 року щодо розв`язання спору. Рішення по справі просить ухвалити з врахуванням висновку служби про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 64 - 65).
Третя особа ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи без його участі. Письмових пояснень від ОСОБА_10 з приводу поданого позову до суду не надходило (а .с .84).
Фактичні обставини, встановлені судом, та письмові докази, подані на їх обґрунтування.
Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис № 460 від 03.06.1987 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась (рос. мова) - ОСОБА_17 , батьками якої згідно свідоцтва є " ОСОБА_18 " - батько, " ОСОБА_19 " - мати. Прізвища, ім`я та по батькові в свідоцтві про народження викладені російською мовою (а. с. 21).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_11 - мати. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 12.02.2014 року, виданим Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис про народження дитини № 18 від 12.02.2014 року (а. с. 21 зворот).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2014 року по справі № 621/864/14-ц за позов ОСОБА_14 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2/5 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2014 року до досягнення ним повноліття. Стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 27.03.2014 року до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 26).
На виконання судового рішення видано виконавчий лист № 621/864/14-ц від 27.05.2014 року (а. с. 26 зворот - 27).
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2016 року по справі № 621/1453/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 - розірвано (а. с. 20 - 20 зворот).
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_3 , виданим 16.09.2024 року Відділом Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис про смерть № 232 від 16.09.2024 року (а. с. 22 зворот).
Згідно довідки Відділу Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (№ 3541 від 02.12.2025 року), за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 23).
Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого 10.09.2008 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області, та інформації Слобожанської міської ради № 01-21/285 від 17.02.2026 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 53 - 53 зворот, 54).
Згідно Довідки директора КЗ «Слобожанський ліцей № 1» Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-32/190 від 27.11.2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 6 -Б класі КЗ "Слобожанський ліцей № 1", Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області. У 2025/2026 навчальному році освітній процес у закладі організовано в дистанційному режимі (а. с. 25 зворот).
Згідно Характеристики директора та класного керівника КЗ "Слобожанський ліцей № 1" на учня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина навчається в Комунальному закладі «Слобожанський ліцей № l» Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області з 01 вересня 2020 року. Зарекомендував себе як старанний і врівноважений учень. На початок 2025/2026 навчального року має результати навчання достатнього та середнього рівнів. ОСОБА_20 має добрий загальний розвиток, відповідально ставиться до доручень, систематично бере участь в класних та загальноліцейних заходах. Хлопчик достатньо комунікабельний, має авторитет у класі та друзів серед однокласників. ОСОБА_6 виховується дідусем, ОСОБА_3 , та бабусею ОСОБА_1 . Дідусь та бабуся приділяють онукові достатньо часу, піклуються про нього, допомагають дитині з навчанням, беруть участь у виховних заходах, відвідують батьківські збори. Також контролюють освітній процес хлопчика, допомагають йому виконувати завдання і надсилати їх у Google Classroom. З класним керівником мають партнерські стосунки. Батько, ОСОБА_2 , не підтримує зв?язок з класним керівником. На батьківських зборах жодного разу не був присутнім, результатами навчання дитини не цікавиться, у виховних заходах участі не бере (а. с. 25).
08.02.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 склав заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу І. Сапком про те, що він, як батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , надає згоду на проживання його малолітнього сина, ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, разом із його дідусем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та або з його бабусею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , та надає згоду, заявляє та підтверджує, що нагляд та фактичний догляд за його сином ОСОБА_6 під час його проживання за вказаною адресою буде здійснювати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є його дідусем, та/або ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка є його бабусею, що обиратимуть засіб та спосіб пересування, маршрут і місце перебування (місце тимчасового проживання) дитини, вживатимуть усіх залежних від них заходів для безпечного перебування сина за вказаною адресою, вирішуватимуть будь-які інші питання стосовно дитини, які можуть виникнути під час його перебування за вказаною адресою, у тому числі, але не виключно, вирішуватимуть питання щодо відвідування ним медичних, лікувальних та інших закладів для забезпечення належного стану здоров?я дитини, загальноосвітніх та інших навчальних закладів системи початкової, загальної середньої, вищої освіти, спортивних, позашкільних навчальних закладів тощо для забезпечення навчання та розвитку дитини, здійснюватимуть вжиття заходів для оформлення та отримання будь-яких документів на ім?я дитини, оформлення та отримання спеціального статусу особи, яка перебуває під тимчасовим захистом, або біженця, або внутрішньо переміщеної особи, подаватимуть заяви, петиції, запити тощо, отримуватимуть правові та інші консультації, здійснюватимуть замовлення та отримання документів про присвоєння дитині ідентифікаційних, облікових, податкових, фінансових, персональних номерів, інших документів, страхування, отримання соціальних, страхових виплат, допомоги тощо. У випадку крайної потреби надає згоду на організацію вжиття ОСОБА_3 та/або ОСОБА_1 , необхідних заходів для збереження життя та здоров`я сина: вакцинацію, госпіталізацію, операцію, інше медичне втручання (а. с. 23 зворот - 24). 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У висновку, зокрема, зазначено, що батько дитини залишив дружину ще до народження малюка через непорозуміння та сварки. Після смерті матері син залишився проживати разом із дідусем та бабусею, де проживає по теперішній час. ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, не цікавиться дитиною, не займається його вихованням та розвитком, в зв`язку з чим орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина. (а. с. 60 - 61).
Актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного 23.03.2026 року начальником Служби у справах дітей Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області Н. Міндарь, головним спеціалістом Служби у справах дітей Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської С. Плавун, спеціаліста 1 категорії Служби у справах дітей Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області Л. Назаренко, з метою підготовки висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , комфортні. Кімнати в квартирі просторі та світлі. На момент перевірки було чисто, прибрано. В наявності газо, електро, водопостачання, необхідна побутова техніка, опалення централізоване. Для виховання та розвитку дитини створено наступні умови: дитина має окрему кімнату, спальне місце, шафу для одягу, засоби для навчання, планшет, телефон. Для дитини створено належні умови для проживання, навчання та відпочинку. В квартирі проживають: ОСОБА_1 (бабуся), ОСОБА_3 (дідусь), ОСОБА_6 (онук). За результатом обстеження встановлено, що умови проживання дитини є задовільними, дитина фактично перебуває на утриманні бабусі та дідуся. Дитина виявила бажання проживати з бабусею та дідусем (а. с. 62).
Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.
Частиною 1 статті 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають також переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними, що визначено частиною 1 статті 163 Сімейного кодексу України.
Згідно ч.1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом
Відповідно до положень статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до вимог статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №461/7387/16-ц (провадження №61-29266св18) зазначив, що судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості згідно зі статтею 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року.
Європейський суд з прав людини, практику та рішення якого суди мають застосовувати як джерело права відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. При цьому, на перше місце ставляться "як найкращі інтереси дитини", оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Це крайній захід впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, не піклується про її утримання, виховання та особистий розвиток. Відповідач не цікавиться життям дитини, не піклується про стан її здоров`я, навчання, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для виховання та розвитку, чим порушує право дитини на сім`ю та належне батьківське піклування.
Згідно з ч. ч. 5, 6 статті 9 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Подані позивачкою документи підтверджують вжиття заходів до відповідача щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків, однак відповідач свідомо ухиляється від їх виконання. Таким чином, суд погоджується з дослідженим висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дитини, і таке позбавлення відповідатиме інтересам дитини, яка зможе отримати можливість належного догляду й виховання.
Відповідно до ч. 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько, або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Щодо призначення опікуна над малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 55 Цивільного кодексу України, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, встановлюються опіка та піклування.
Над неповнолітними особами віком від 14 до 18 років, які є сиротами або позбавленими батьківського піклування, за змістом статті 59 Цивільного кодексу України, встановлюється піклування.
Згідно ч.4 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Згідно частин 3, 4 статті 63 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Згідно ч.2 статті 244 Сімейного кодексу України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Відповідно до положень статті 64 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; або якщо поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Згідно статті 69 Цивільного кодексу України, піклувальник над неповнолітньою особою зобов`язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. 
Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Згідно з п. п. 1,2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.
В судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено, що малолітня дитина постійно проживає в родині позивачки, яка є бабусею хлопчика, яка його виховує, утримує та забезпечує особистий розвиток. Позивачка, звертаючись до суду з позовною заявою, висловила згоду бути опікуном малолтінього ОСОБА_6 . Орган опіки та піклування вважав за доцільне призначити позивачку опікуном дитини, а отже судом не встановлено перешкод для призначення ОСОБА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 13, 19, 76-84, 89, 141, 293, 334-338, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , опікуном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа 1: Виконавчий комітет Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, код ЄДРПОУ: 04397508, місцезнаходження: вул. Миру, буд. 7, м. Слобожанське, Чугуївський район, Харківська область, 63460.
Третя особа 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст складено 02.06.2026

Суддя В.Філіп`єва