Справа № 545/4036/25 
Провадження № 2/545/436/26 

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав, - 

в с т а н о в и в :

Позивач у вересні 2025 звернувся з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №126 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Ленінським районним судом м.Полтави 12 грудня 2019 року було винесено рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвано. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надавав, станом на 01.08.2025 за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 130869 грн. З моменту розлучення відповідач як батько не спілкується із сином, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».
Просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У письмових поясненнях зазначила, що батько ОСОБА_2 з дитиною ніяк не спілкується, матеріально теж не допомагає, на дзвінки сина не відповідає. Щодо винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що надала суду відповідну заяву. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі не надав.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, проводиться заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони в період з 05.10.2011 по 12.12.2019 перебували у зареєстрованому шлюбі. 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 16.06.2012 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складений відповідний актовий запис №126, батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с.11).
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2019 шлюб, зареєстрований 05.10.2011 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовим запис №1443, свідоцтво серії НОМЕР_3 розірвано (а.с.12).
Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 31.08.2023 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10).
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Головним державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №44179 від 08.08.2025 при примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №553/2049/23 виданий 06.09.2023 Ленінським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованості станом на 01.08.2025 року становить 130869 грн. (а.с.7-8).
Встановлено, що 05.08.2022 позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 (а.с.15).
Згідно з Характеристикою ОСОБА_3 , 2012 року народження, учня 8 класу Гімназії №35 Полтавської міської ради, ОСОБА_3 має середній рівень знань. Належить до тієї категорії учнів, які не повною міро використовують свій потенціал і потребують постійного контролю. Арсеній бере активну участь у шкільних та класних заходах, відкритий у спілкуванні з однокласниками та вчителями. Відвідує спортивні секції. У класному колективі займає лідерські позиції. До доручень ставиться відповідально. Мати, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, займається його всебічним розвитком, відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини. Мати підтримує постійний зв`язок із класним керівником. Батько, ОСОБА_2 , із сім`єю не проживає. У вихованні сина участі не бере. За час навчання ОСОБА_6 не проявляв інтересу до навчального процесу, не відвідував школу та на зв`язок із класним керівником не виходив, на батьківські збори не з`являвся (а.с.6).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради №267 від 23.12.2025 ОСОБА_1 особисто виховує сина і створює йому належні умови виховання, забезпечує фізичний духовний і моральний розвиток дитини. За адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає, а проживають його батьки, телефоном поспілкуватися також нев далося, оскільки він не відповідає на телефонні дзвінки. Дитина, ОСОБА_3 , в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не заперечує щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , через те, що він не спілкується з ним, не телефонує та взагалі не приймає участі у його вихованні (а.с.64-65).
Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) 
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Таким чином, дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Будь-яких доказів, щодо поважності причин невиконання батьківських обов`язків з боку відповідача суду не надано, а тому, суд розцінює таку поведінку як свідоме нехтування виконанням батьківських обов`язків .
Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн (а.с.1).
Таким чином, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України , суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова