Справа № 466/6997/24 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/288/26 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О. 
з участю: ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 , представника ТзОВ «ЄвроЛьвів» - Маланій І.Я., 
представника ТОВ «Сіті Львів Девелопмент» - Оприска М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент» про визнання майнових прав на об`єкт,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Яковенко О.М. звернулася до суду з позовом до ТзОВ «ЄвроЛьвів» про визнання майнових прав на об`єкт.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 27 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та відповідачем були укладені Попередні договори №1756, 1757 та 1758 купівлі-продажу квартири.
Відповідно до розділу 2 попередніх договорів №1756, 1757 та 1758, предметом договору є укладення сторонами в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкта на умовах, встановлених договором.
Сторони повинні були укласти основні договори протягом 4 кварталу 2022 року. Квартири повинні передатись ТзОВ «ЄвроЛьвів» ОСОБА_1 у власність виключно після здійснення усіх платежів.
ОСОБА_1 на виконання розділу 4 попередніх договорів №1756, 1757 та 1758, сплатила повну суму забезпечувальних платежів по всіх квартирах.
Однак, станом на день подання позовної заяви, пропозиції щодо укладення основного договору за жодним із попередніх договорів між ОСОБА_1 та ТзОВ «ЄвроЛьвів» не надходило, основні договори не укладено та спірні квартири у власність позивачки не передано.
Представником ОСОБА_1 було надіслано лист ТзОВ «ЄвроЛьвів» з проханням укласти основний договір, відповіді на який отримано не було. Однак, ТзОВ «ЄвроЛьвів» надіслав лист-звернення, в якому відмовив в укладенні основного договору і який містить пропозиції у строк до 30 червня 2024 року звернутися до ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» для укладення договорів про придбання квартири на нових умовах, або до ТзОВ «ЄвроЛьвів» для звірки розміру та узгодження умов повернення коштів. 
Позивачкою був надісланий лист у відповідь з відмовою від пропозицій та проханням виконати зобов`язання, передбаченим у договорі способом.
Представником позивачки Ільніціької І.М. подано адвокатський запит до Державної інспекції архітектури та містобудування України, у відповіді на який значиться, що в Реєстрі будівельної діяльності наявна інформація про виданий Інспекцією архітектурно-будівельного контролю у м. Львові дозвіл на виконання будівельних робіт від 29 серпня 2018 року за №ЛВ112182412226 щодо об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Під Голоском у м. Львові», замовник будівництва – ТзОВ «ЄвроЛьвів», клас наслідків – СС2; статус документа – діючий. Іншої інформації за параметрами пошуку, зазначеними у запиті, у розпорядженні ДІАМ не виявлено.
Також, представником ОСОБА_1 було подано адвокатський запит до Львівської міської ради з проханням надати інформацію щодо проведення та результатів проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо спірного об`єкта. Станом на момент подання позовної заяви відповідь на запит не надійшла.
Відтак, ОСОБА_1 вважає, що визнання майнових прав на об`єкти інвестування за нею захистить її інтереси у випадку намагань відповідача чи інших осіб здійснити подвійний продаж майнових прав чи оформлення нерухомості іншим незаконним способом.
З врахуванням зазначених обставин просила визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкти незавершеного будівництва:
незавершену будівництвом 1- (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер:4610137500070040024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 4 (четвертому) поверсі, за будівельним номером 18 (вісімнадцять), загальна проектна площа 57,44 (п`ятдесят сім цілих сорок чотири сотих) кв.м;
незавершену будівництвом 1- (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер:4610137500070040024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 11 (одинадцятому) поверсі, за будівельним номером 60 (шістдесят), загальна проектна площа 57,44 (п`ятдесят сім цілих сорок чотири сотих) кв.м;
незавершену будівництвом 1- (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер:4610137500070040024), що знаходиться в 2 (другому) під`їзді на 10 (десятому) поверсі, за будівельним номером 131 (сто тридцять один), загальна проектна площа 51,21 (п`ятдесят одна ціла двадцять одна сота) кв.м (т.1 а.с.1-10).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яковенко Ольги Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент» про визнання майнових прав на об`єкт – відмовлено. 
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврольвів» понесену суму судових витрат по справі №466/6997/24 в розмірі 40000 грн.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що 27 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» укладено попередні договору купівлі-продажу квартири від 27 жовтня 2021 року № 1756, 1757 та 1758, предметом яких є укладення сторонами в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкта на умовах, встановлених договором.
На виконання умов попередніх договорів ОСОБА_1 сплатила повну суму забезпечувальних платежів, однак пропозицій щодо укладення основного договору не надходило за жодним з попередніх договорів.
Сплативши суму забезпечувального платежу, ОСОБА_1 набула майнові права на квартири, відтак відповідач не міг передати майнові права третій особі на підставі договору № 01-26/03-24, оскільки такі йому не належали. 
Укладені між сторонами попередні договору купівлі-продажу квартири від 27 жовтня 2021 року № 1756, 1757 та 1758 містять усі істотні умови, що притаманні договору купівлі-продажу майнових прав, а відтак такі договори не є попередніми за своєю суттю, а є договорами купівлі-продажу майнових прав.
Ефективним способом захисту прав на об`єкт інвестування у разі невиконання забудовником належними чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію є визнання учасником будівництва (пайовиком) майнових прав на об`єкт інвестування, а належним відповідачем у такій справі є забудовник, тому висновок суду про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» є неналежним відповідачем у справі є помилковими.
У даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент» не є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», відповідач не відчужував об`єкт незавершеного будівництва чи права на нього, а передав третій особі лише право забудови земельної ділянки та відповідні функції замовника будівництва об`єкта, однак надалі залишається замовником будівництва та користувачем земельної ділянки, тому висновок суду щодо неналежності відповідача не відповідає обставинами справи.
Договір №01-26/03-24 від 26 березня 2024 року є нікчемним в силу вимог ст..228 ЦК України і не створює жодних правових наслідків.
Суд безпідставно взяв до уваги науковий висновок від 02 квітня 2025 року в аналогічній справі за позовом ОСОБА_4 до ТзОВ «ЄвроЛьвів», оскільки такий висновок не є доказом в розумінні статті 76 ЦПК України
Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника Литвинової Г.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ТзОВ «ЄвроЛьвів» - Маланій І.Я. та представника ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» - Оприска М.В. на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Судом та матеріалами справи встановлено, що 06 липня 2020 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу однокімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на четвертому поверсі, за будівельним номером АДРЕСА_2 (т.1 а.с.37-46).
25 лютого 2021 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 розписку про отримання ним від позивачки 1 005 200 гривень, що еквівалентно 36 994,51 доларів США на виконання укладеного між ТОВ КУА «Оптимум» , що діє за рахунок та в інтересах ПНВІФЗТ «Львівська Мрія-Інвест» та ОСОБА_1 попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 06 липня 2020 року (т.1 а.с.47).
27 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЄвроЛьвів» та ОСОБА_1 укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим №1756.
Згідно з п. 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1756 від 27 жовтня 2021 року, предметом цього договору є укладення сторонами в майбутньому договорів купівлі-продажу Об`єктів (далі – Основні договори) на умовах встановлених цим договором.
У відповідності до п.п. 1.1.1. та 1.1.2. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1756 від 27жовтня 2021 року, Об`єктом є 1-но (одно) кімнатна житлова квартира в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500:07:004:0024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 4 (четвертому) поверсі, за будівельним номером 18 (вісімнадцять), загальна проектна площа 57,44 (п`ятдесят сім цілих сорок чотири сотих) кв.м.
Відповідно до п. 2.4. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1756 від 27 жовтня 2021 року, сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим договором, протягом 4-го кварталу 2022 року, але не пізніше, ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Стороною-1 на Об`єкт та за умови виконання Стороною-2 вимог Розділу 4 Договору.
Згідно з п. 4.3 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1756 від 27 жовтня 2021 року, Сторони погодили, що Сторона-2 зобов`язується сплатити Стороні-1 забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 402080,00 гривень. П. 4.4 Попереднього договору купівлі-продажу квартири № 1756 від 27 жовтня 2021 року передбачено порядок сплати забезпечувального платежу (т.1 а.с.48-58).
03 січня 2020 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу однокімнатної житлової квартири, що знаходиться в першому під`їзді на одинадцятому поверсі, за будівельним номером АДРЕСА_4 (т.1 а.с.37-46).
25 лютого 2021 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 розписку про отримання ним від позивачки 974 480 гривень, що еквівалентно 41225,69 доларів США на виконання укладеного між ТзОВ КУА «Оптимум» , що діє за рахунок та в інтересах ПНВІФЗТ «Львівська Мрія-Інвест» та ОСОБА_1 попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 60 від 03 січня 2020 року (т.1 а.с.77).
Також, 27 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЄвроЛьвів» та ОСОБА_1 укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим №1757.
Згідно з п. 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1757 від 27 жовтня 2021 року, предметом цього договору є укладення сторонами в майбутньому договорів купівлі-продажу Об`єктів (далі – Основні договори) на умовах встановлених цим договором.
У відповідності до п.п. 1.1.1. та 1.1.2. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1757 від 27 жовтня 2021 року, Об`єктом є 1-но (одно) кімнатна житлова квартира в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500:07:004:0024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 11 (одинадцятому) поверсі, за будівельним номером 60 (шістдесят), загальна проектна площа 57,44 (п`ятдесят сім цілих сорок чотири сотих) кв.м.
Відповідно до п. 2.4. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1757 від 27 жовтня 2021 року, сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим договором, протягом 4-го кварталу 2022 року, але не пізніше, ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Стороною-1 на Об`єкт та за умови виконання Стороною-2 вимог Розділу 4 Договору.
Згідно з п. 4.3 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1757 від 27 жовтня 2021 року, Сторони погодили, що Сторона-2 зобов`язується сплатити Стороні-1 забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 402080,00 гривень. П. 4.4 Попереднього договору купівлі-продажу квартири № 1757 від 27 жовтня 2021 року передбачено порядок сплати забезпечувального платежу.
18 травня 2020 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу однокімнатної житлової квартири, що знаходиться в другому під`їзді на десятому поверсі, за будівельним номером АДРЕСА_5 (т.1 а.с.96-105).
25 лютого 2021 року ОСОБА_5 видав ОСОБА_1 розписку про отримання ним від позивачки 793755 гривень, що еквівалентно 29797,85 доларів США на виконання укладеного між ТзОВ КУА «Оптимум» , що діє за рахунок та в інтересах ПНВІФЗТ «Львівська Мрія-Інвест» та ОСОБА_1 попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 від від 18 травня 2020 року (т.1 а.с.186).
Крім цього, 27 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЄвроЛьвів» та ОСОБА_1 укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим №1758.
Згідно з п. 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1758 від 27 жовтня 2021 року, предметом цього договору є укладення сторонами в майбутньому договорів купівлі-продажу Об`єктів (далі – Основні договори) на умовах встановлених цим договором.
У відповідності до п.п. 1.1.1. та 1.1.2. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1758 від 27 жовтня 2021 року, Об`єктом є 1-но (одно) кімнатна житлова квартира в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500:07:004:0024), що знаходиться в 2 (другому) під`їзді на 10 (десятому) поверсі, за будівельним номером 131 (сто тридцять один), загальна проектна площа 51,21 (п`ятдесят одна ціла двадцять одна сота) кв.м.
Відповідно до п. 2.4. Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1758 від 27 жовтня 2021 року, сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим договором, протягом 4-го кварталу 2022 року, але не пізніше, ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Стороною-1 на Об`єкт та за умови виконання Стороною-2 вимог Розділу 4 Договору.
Згідно з п. 4.3 Попереднього договору купівлі-продажу квартири №1758 від 27 жовтня 2021 року, Сторони погодили, що Сторона-2 зобов`язується сплатити Стороні-1 забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 358470,00 гривень. П 4.4 Попереднього договору купівлі-продажу квартири № 1758 від 27 жовтня 2021 року передбачено порядок сплати забезпечувального платежу.
На час розгляду справи основні договори купівлі-продажу квартир за жодним із попередніх договорів між ОСОБА_1 та ТзОВ «ЄвроЛьвів» не укладено.
Також встановлено, що 26 березня 2024 року між ТзОВ «ЄвроЛьвів» та ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» укладено Договір № 01-26/03-24 щодо організації та фінансування будівництва об`єкта від 26 березня 2024 року.
Згідно з п. 2.1 зазначеного договору ТзОВ «ЄвроЛьвів» зобов`язалося передати ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» право забудови земельної ділянки та відповідні функції замовника будівництва об`єкта на земельній ділянці разом із усіма виконаними та/або незавершеними роботами та придбаними матеріалами, які були виконані та використані при спорудженні Об`єкта будівництва, а ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» зобов`язалося забезпечити організацію та/або фінансування (інвестування) будівництва Об`єкта відповідно до законодавства (у тому числі шляхом залучення коштів інших фізичних та/або юридичних осіб) та сплатити ТОВ «ЄвроЛьвів» обумовлену цим договором винагороду.
Згідно з Додатком №1 від 26 березня 2024 року до Договору № 01-26/03-24 винагорода Замовника за передачу Девелоперу права забудови Земельної ділянки та функції Замовника будівництва, в тому числі комплексу виконаних та/або незавершених будівельно-монтажних робіт та придбаних матеріалів, які були виконані при спорудженні Об`єкта будівництва, а також виконання інших договірних зобов`язань за цим Договором перед Девелопером, становить 136708035,39 грн, які підлягають сплаті не пізніше, ніж через 1 календарний рік після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію та отримання сертифіката готовності Об`єкта будівництва.
Актом передачі-приймання до Договору № 01-26/03-24 від 26 березня 2024 року засвідчено передання Замовником та прийняття Девелопером комплексу виконаних будівельно-монтажних робіт та придбаних матеріалів, які були виконані та використані при спорудженні Об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 » на суму 136708035,39 грн.
Того ж дня на підставі Акту приймання-передачі ТзОВ «ЄвроЛьвів» передало, а ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» прийняло відповідний будівельний майданчик.
Сертифікатом №ЛВ122260318219 інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 20 березня 2026 року багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 (нове будівництво) засвідчується відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.
Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 18 березня 2026 року.
Тому не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що Договір № 01-26/03-24 від 26 березня 2024 року є нікчемним (в розумінні ст.228 ЦК України) і не створює жодних правових наслідків.
Зазначений Договір № 01-26/03-24 від 26 березня 2024 року укладений із дотриманням законодавчих вимог щодо його форми, ніким не оспорений та не визнаний недійсним в судовому порядку.
Представником відповідача надано докази на підтвердження фактичного виконання Договору № 01-26/03-24, зокрема Договори переведення боргу, платіжні доручення про оплату за договорами переведення боргу на виконання Договору № 01-26/03-24, платіжні доручення про оплату за будівельні матеріали та виконані роботи щодо добудови будинку та введення будинку в експлуатацію. 
На думку суду, позивачем помилково ототожнюється замовник будівництва в розумінні законодавства про регулювання містобудівної діяльності та власник майнових прав, які можуть не збігатися в одній особі. У спірних правовідносинах не змінюючи статусу замовника будівництва, ТзОВ «ЄвроЛьвів» на підставі цивільно-правового договору передало майнові права на об`єкт та функції щодо організації та фінансування будівництва третій особі – ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент», що не суперечить жодним нормам законодавства.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 додатково пояснила, що вона повністю виконала умови попередніх договорів купівлі-продажу квартир з ТзОВ « ЄвроЛьвів» №№1756, 1757 та 1758 від 27 грудня 2021 року сплативши повністю забезпечувальні платежі. Крім того, вона виконала свої зобов`язання перед ТОВ КУА «Оптимум» згідно попередніх договорів, сплативши готівкою ОСОБА_5 грошові кошти за три квартири.
Після того, як втекли попередні забудовники, проводилися збори інвесторів, які вирішили добудувати будинок самостійно. Сума доплати на початках становила 250 доларів за квадратний метр, на других зборах вже була пропозиція доплатити по 400 – 600 доларів за квадратний метр, а коли прийшов новий забудовник, то запропонував доплатити практично ті самі кошти, що вони вже вклали (приблизно 1500 доларів за кв.м.), а в іншому випадку -розірвати договір та повернути гроші. Її не вигідна така пропозиція, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.
Зазначені пояснення підтримав в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 – чоловік позивачки, який був допитаний в якості свідка під присягою за її клопотанням.
Представник третьої особи – ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» - Оприско М.В. позовні вимоги ОСОБА_1 та доводи її апеляційної скарги заперечив та додатково пояснив, що основні договори з інвесторами не були укладені з тих причин, що попередній забудовник був недобросовісним, викрав кошти і втік за кордон. Його частка була реалізована на прилюдних торгах. Також 26 березня 2024 року між ТОВ «ЄвроЛьвів» та ТОВ «Сіті Львів Девелопмент» укладено Договір № 01-26/03-24 щодо організації та фінансування будівництва об`єкта від 26 березня 2024 року. Новим забудовником було проведено інвентаризацію недобудованого будинку та розраховано суму доплат для закінчення будівництва.
Всім інвесторам було запропоновано доплати виходячи із загальної проектної площі квартири, або повернення коштів з їх індексацією.
На даний час спірний будинок по вул. Під Голоском, добудований ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» і зданий в експлуатацію.
Аналогічні за змістом пояснення в суді апеляційної інстанції надала представник ТзОВ «ЄвроЛьвів» - Маланій І.Я.
Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20). 
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, абзац перший частини другої, частина третя статті 51 ЦПК України).
Встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Тому пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13червня 2024року у справі № 932/163/21).
Коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі співвідповідачем, суд відмовляє у задоволенні позову (див. mutatis mutandis постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 та п.5.8-5-10 постанови Верховного Суду від 28 січня 2026 року у справі №444/3122/22).
Велика Палата Верховного Суду  звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 29 травня 2019 року в справі № 367/2022/15-ц, від 07 липня 2020 року в справі № 712/8916/17, від 09 лютого 2021 року в справі № 635/4741/17.
Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 910/15792/20).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справах № 570/3439/16-ц, № 372/51/16-ц).
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (див. постанову Верховного Суду від 04 червня 2025 року в справі № 453/1231/20).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19).
Отже, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Тому пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (див. постанову Верховного Суду від 13 червня 2024 року в справі № 932/163/21).
Разом з тим, ТзОВ «ЄвроЛьвів» є неналежним відповідачем у справі, оскільки, на даний час, майнові права на всі результати будівельної діяльності передані за договором № 01-26/03-24 від 26 березня 2024 року ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» (функції забудовника), що свідчить про те, що позивачка просить визнати за нею майнові права, пред`явивши вимоги до особи, яка не вправі відповідати за такими.
На вказані обставини звернута увага і в постанові Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року при вирішенні питання забезпечення позову у даній справі (див.т.5 а.с.241 зворот)., а також Верховним Судом у справах зазначеної категорії (див:справа №466/11625/24 т.5 а.с.230-237).
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до особи, яка не може відповідати за пред`явленими вимогами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, однак вважає, що підставою для відмови у задоволенні позову є неналежний суб`єктний склад спірних правовідносин, що виключає можливість вирішення судом цього спору по суті заявлених вимог, а оскільки суд першої інстанції відмовив в позові ще й з інших мотивів, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним відповідачем за вимогами про визнання майнових прав на:
1 (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500070040024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 4 (четвертому) поверсі, за будівельним номером 18 (вісімнадцять), загальна проектна площа 57,44 кв.м;
1 (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500070040024), що знаходиться в 1 (першому) під`їзді на 11 (одинадцятому) поверсі, за будівельним номером АДРЕСА_7 , загальна проектна площа 57,44 кв.м;
1 (одно) кімнатну житлову квартиру в будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 4610137500070040024), що знаходиться в 2 (другому) під`їзді на 10 (десятому) поверсі, за будівельним номером 131 (сто тридцять один), загальна проектна площа 51,21 кв.м є ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент», яке не було залучене до участі у справі в якості відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно ТзОВ «Сіті Львів Девелопмент» слід було залучити відповідачем у цій справі, без залучення якого позовні вимоги не могли бути вирішені судом по суті.
Встановивши, що позовні вимоги були пред`явлені ОСОБА_1 до неналежного відповідача, колегія суддів приходить до висновку про зміну мотивів рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пред`явлення ним позову до неналежного відповідача.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 592/13042/21.
Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання представника позивача на постанови Верховного Суду: від 17 липня 2024 у справі № 344/13538/17, від 12 січня 2022 у справі № 344/12729/17, від 24 жовтня 2018 у справі № 344/8552/16-ц, де належним відповідачем був визначений замовник будівництва, оскільки у вказаних справах, на відміну від даної справи, майнові права на результати будівельної діяльності та об`єкт незавершеного будівництва замовник будівництва іншим особам не відчужував є нерелевантними до обставин даної справи.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 761/28387/23, оскільки у вказаній справі не застосовувалось правонаступництво. 
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» 40 000 гривень витрат на правничу допомогу.
З цього приводу колегія наголошує, що при вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.
Встановивши, що ТзОВ «ЄвроЛьвів» підтверджено обсяг наданих їй послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ЄвроЛьвів» витрат на професійну правничу допомогу, однак при визначені розміру відшкодування таких витрат не врахував те, дана категорія справ (за позовом інвесторів до ТзОВ «ЄвроЛьвів») є однотипною і в інших аналогічних за змістом справах розмір правничої допомоги був значно меншим.
Крім того, стягуючи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн, суд не врахував, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини цієї справи.
Враховуючи зазначене, беручи до уваги критерії обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності їх розміру, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу у даній справі, до 20 000 гривень, що відповідає критерію реальності адвокатських витрат, їх співмірності та розумності їхнього розміру. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3  – задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року – змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року залишити без змін.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2025 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврольвів», ЄДРПОУ 36118695, понесену суму судових витрат по справі № 466/6997/24 в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 22 травня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Шандра М.М.