Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/36030/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2026 р.	Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,  	

секретар — Ільчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,    
в с т а н о в и в:

ТОВ «Українські фінансові операції» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 08.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір №4280994 в електронній формі, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 360 днів (до 02.01.2025). 
23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» був укладений договір факторингу №23/09/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором №4280994 від 08.01.2024. 
Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 45122,68 грн, з яких 4999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, за процентами — 27622,71 грн, за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» - 12499,98 грн. В порядку примусового виконання рішення суду нараховувати і стягати інфляційні і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України в порядку ст. 265 ЦПК України. (а.с. 1-15)
В судове засідання представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» не з`явився, у справі є заява про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 32-33)
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. (а.с. 30, 39) Відзив відповідачем не подано.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 08.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4280994. Відповідно до цього договору товариство надає кредит у розмірі 5000,00 грн, строком на 360 днів із періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів. Дата надання кредиту 08.01.2024 або 09.01.2024. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, що становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору (п. 1.4.1). За змістом п. 1.4.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,50% в день та застосовується, якщо клієнт до 06.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах). 
Укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства (п.1.1 договору).
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
Згідно з п. 3.1 кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в п.4.3 договору.
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору №4280994 від 08.01.2024.
Відповідач також ознайомилась з паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення позики та інше 
З листа ТОВ «Пейтек Україна» від 03.10.2024 вбачається, що 08.01.2024 було успішно перераховано кошти в сумі 5000,00 грн на платіжну картку маска картки НОМЕР_2 .
З відповіді АТ «Універсал Банк» БТ/У-3033 від 29.01.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 та у період з 08.01.2024 по 13.01.2024 на платіжну картку № НОМЕР_3 було зараховано платіж у сумі 5000,00 грн.
23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №23/09/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4280994 від 08.01.2024 відступлено позивачу. 
23.09.2024 сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024.
Оплата за договором факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 підтверджується копією платіжної інструкції №42 від 25.09.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23/09/2024 від 23.09.2024 ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» набуло права вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №4280994 від 08.01.2024 на суму 32622,70 грн, з яких: 4999,99 грн - сума заборгованість за основною сумою боргу, 27622,71 грн - сума заборгованість за відсотками.
Договір факторингу не визнаний недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4280994 від 08.01.2024, що здійснений ТОВ «ФК «Українські фінансові операції», заборгованість за тілом кредиту — 4999,99 грн, за процентами, нарахованими ТОВ «Лінеура Україна», — 27622,71 грн, за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» - 12499,98 грн (нараховані в межах строку кредитування, передбаченого п. 1.3 договору №4280994 від 08.01.2024).
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №4280994 від 08.01.2024 належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.01.2025 за тілом кредиту – 4999,99 грн, за процентами — 27622,71 грн, за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» - 12499,98 грн.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога позивача про нарахування і стягнення при примусовому виконанні рішення суду інфляційних і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України в порядку ст. 265 ЦПК України на час розгляду справи задоволенню не підлягає.
01.08.2024 між адвокатом Дідухом Є.О. та ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» укладено договір про надання правничої допомоги №01/08/2024-А.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №4280994 від 03.11.2025 сторони погодили, що загальна вартість юридичних послуг за договором №01/08/2024-А від 01.08.2024 по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4280994 від 08.01.2024 становить 10000,00 грн. 
У справі є копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дідуха Є.О.
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, позов подано до суду в системі “Електронний суд”, суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 1054, 639, 629, 628, 526, 527, 530, 207 ЦК України,
Законом України «Про електронну комерцію»,
Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,
ст.ст. 13, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 279, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором №4280994 від 08.01.2024 станом на 01.01.2025 в розмірі 45122 (сорок п`ять тисяч сто двадцять дві) грн 68 к., з яких 4999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27622,71 грн - заборгованість за процентами, 12499,98 грн - заборгованість за процентами, 
а також стягнути 2422,40 грн судового збору і 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ 40966896, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Повне рішення виготовлено 24.04.2026.

Суддя        О.О. Венгрин