Справа № 466/13111/23 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І. 
Провадження № 22-ц/811/4074/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Ільків Галини Михайлівни на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року в складі суді Баєвої О.І. у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води, - 
встановив:

У грудні 2023 року позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 1077,40 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 в сумі 4010,53 грн, за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 4312,41 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 в сумі 4295,56 грн, а всього 13695,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також зареєстрована ОСОБА_2 . Вказані особи користуються послугами, які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго». За даною адресою для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.
Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 обладнаний будинковими приладами обліку теплової енергії та гарячої води. 
Нарахування кількості та вартості послуг з центрального опалення за вказаною вище адресою проводилося згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення», оскільки квартира АДРЕСА_3 не обладнана приладом обліку гарячої води. 
Враховуючи те, що відповідачі користувалися послугами, які надає позивач, однак свого обов`язку щодо оплати за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, у них виникла заборгованість. Позивач просив позов задовольнити. 
Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року позов задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість у розмірі 13695,60 грн (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень шістдесят копійок), яка складається з наступного: за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 у розмірі 1077,40 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4010,53 грн; за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2019 по 30.09.2019 – 4312,41 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4295,26 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подала адвокат Ільків Г.М., вважає рішення незаконним, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи. 
В обґрунтування доводів скарги покликається на те, що ОСОБА_1 не користується послугами позивача, у спірній квартирі не проживає, так як квартира знаходиться «0» циклу без виведення водяних труб, показники лічильника дорівнюють 0. Дані обставини підтверджуються Актом №505 від 05.10.2022 та Актом №16 від 25.09.2023, виданих ЛМКП «Львівтеплоенерго». 
Додає, що в матеріалах справи відсутній Договір укладений між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого опалення, а відтак відсутні підстави для відкриття поточного рахунку споживача. 
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, передбачені ч. 1 ст. 509 ЦК України. 
Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води. 
У відзиві на апеляційну скаргу ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячої води, сумарний розмір яких не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позовній заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).
Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Задовольняючи позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , є споживачами послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго», перебувають на абонентському обліку. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої зобов`язання по оплаті за спожиті послуги не виконують. Відповідно до розрахунку заборгованості, споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допустили заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 у розмірі 1077,40 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4010,53 грн; за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2019 по 30.09.2019 – 4312,41 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4295,26 грн, а всього 13695,60 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, судом не були взяті до уваги акти, датовані 05.10.2022, 25.09.2023 та 20.11.2023, оскільки такі не охоплюються періодами, за який виникла заборгованість. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення судова колегія виходить із встановлених обставин.
Зокрема, судом встановлено, що згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування, реєстровий №2831 від 27.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. 
Згідно із Довідкою №1 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 29.11.2023, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 , як споживачу послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення та гарячої води для їх оплати.
З розрахунків, наданих ЛМКП «Львівтеплоенерго», вбачається, що за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 та у період з 01.01.2021 по 31.10.2021споживачу ОСОБА_2 щомісячно нараховувалась оплата за послуги за централізоване опалення та гарячої води, які нею не оплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 13 695 грн. 60 коп. 
Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією – суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, є виконавцем послуг з теплопостачання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно із п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
За змістом ст.ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно із ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.
Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлен івідповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Предметом договору приєднання є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017), споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором.
За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до абз.3 пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, в чинній у спірний період редакції (далі – Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.
Згідно із абз. 4 пункту 12 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.
Пунктом 18 Правил передбачено, що після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.
Матеріалами справи стверджується, що кв. АДРЕСА_3 в період виникнення заборгованості (01.01.2019-30.09.2019, 01.01.2021-31.10.2021) не була обладнана квартирним приладом обліку теплової енергії. Докази протилежного відсутні, тому нарахування здійснювалося згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення» за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1755 «Про встановлення тарифів на послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ЛМКП «Львівтеплоенерго». 
Як стверджує позивач та не заперечується відповідачами, останні не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх, разом з тим своєчасно не вносили плату за користування такими послугами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за послуги з постачання центрального опалення та гарячої води, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості.
Доводи апелянта про те, що між ним, як споживачем, та позивачем, як надавачем послуг, не було укладено договору, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, у разі якщо споживачі такими послугами користувалися. 
Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).
Між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачами вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами та укладаються відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, мають на меті надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води споживачу, та є опублікованими на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Таким чином, між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 установилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері центрального опалення та гарячої води, а саме виконавець надавав послуги відповідачам, останні такими послугами користувалися, не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що розрахунки заборгованості, подані ЛМКП «Львівтеплоенерго», містять належну та достатню інформацію щодо способу нарахування заборгованості, містять показники загальнобудинкового лічильника опалення та лічильника обліку гарячої води, а також абонентську плату. 
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі свої зобов`язання по оплаті за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води не виконують, внаслідок чого, згідно з відомостями, у них наявна заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за періоди з 01.01.2019 по 30.09.2019 у розмірі 1077,40 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4010,53 грн; за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2019 по 30.09.2019 – 4312,41 грн, за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 – 4295,26 грн, а всього 13695,60 грн.
Доказів, які б спростовували наведений розрахунок заборгованості, відповідачами не надано.
Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не користується послугами позивача, у спірній квартирі не проживає, так як квартира знаходиться «0» циклу без виведення водяних труб, показники лічильника дорівнюють 0, що стверджується Актами №505 від 05.10.2022 та №16 від 25.09.2023, виданих ЛМКП «Львівтеплоенерго», не заслуговують на увагу, оскільки такі складені поза межами періоду виникнення заборгованості. Саме по собі непроживання у спірній квартирі, не звільняє від обов`язку сплачувати отримані послуги від ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ільків Галини Михайлівни залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 травня 2026 року.

Головуючий       А.В. Ніткевич

Судді:   С.М. Бойко 

С.М. Копняк