Справа № 444/2309/25
Провадження № 2/444/1384/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Мікула В. Є.
секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області  цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( 80340, Львівська обл., с.Боянець, ІПН НОМЕР_1 ) до Великомостівської міської ради Львівського району Львівської області (Львівська обл., Шептицький р-н, м.Великі Мости, вул.Шевченка, 6, ЄДРПОУ 04056316), про визнання права на середню земельну частку (пай) , -
В С Т А Н О В И В : 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права на середню земельну частку (пай).
Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивує тим, що, ОСОБА_1 звернувся до Великомостівської міської ради про його включення до числа осіб які мають право на середню земельну частку (пай) на території колишньої Боянецької сільської ради, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Джерело».
Позивачу листом від 24.04.2025 року було повідомлено, згідно рішення Боянецької сільської ради від 27.11.1997 року № 5 його було виключено із списків пайовиків.
ОСОБА_1 з 14.03.1989 року по 01.01.2001 року працював в колгоспі ім. Мічуріна, та був членом колективного сільськогосподарського підприємства.
01.06.1992 року колгосп ім. Мічуріна було перейменовано сільськогосподарське колективне підприємство «Джерело».
26 жовтня 1994 року загальними зборами СП «Джерело» було погоджено проект роздержавлення і приватизації земель СП «Джерело». 
Факт роботи на вказаній вище роботі підтверджено копією трудової книжки.
Тому Позивачу нічого не було відомо про його виключення зі списків пайовиків. Також йому невідомі причини його виключення із списку пайовиків.
Позивач кілька разів намагався отримати сертифікат про право на середню земельну пай. Посадові особи сільської ради посилалися на відсутність бланків, відпустки тощо і так це питання відкладалося.
Коли Позивач ознайомився з рішенням Боянецької сільської ради від 27.11.1997 р. №5 та почав розпитувати у інших чи оскаржували вони таке рішення і з`ясувалося що згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.10.2018 року ОСОБА_2 отримав право на середню частку пай ( справа № 444\2100\18). 
Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 17.11.2009р. № 1559-VI, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені.
Однак, відповідачем Великомостівською міською радою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників. 
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити, з наступних підстав.
ОСОБА_1 звернувся до Великомостівської міської ради про його включення до числа осіб які мають право на середню земельну частку (пай) на території колишньої Боянецької сільської ради, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Джерело».
Позивачу листом від 24.04.2025 року було повідомлено, згідно рішення Боянецької сільської ради від 27.11.1997 року № 5 його було виключено із списків пайовиків.
ОСОБА_1 з 14.03.1989 року по 01.01.2001 року працював в колгоспі ім. Мічуріна, та був членом колективного сільськогосподарського підприємства, що стверджується записом в трудовій книзі НОМЕР_2 та довідкою про кількість вироблених трудоднів від 07.02.2022р. № 24.
01.06.1992 року колгосп ім. Мічуріна було перейменовано сільськогосподарське колективне підприємство «Джерело».
26 жовтня 1994 року загальними зборами СП «Джерело» було погоджено проект роздержавлення і приватизації земель СП «Джерело». 
Факт роботи на вказаній вище роботі підтверджено копією трудової книжки .
Тому Позивачу нічого не було відомо про його виключення зі списків пайовиків. Також мені невідомі причини мого виключення із списку пайовиків.
Позивач кілька разів намагався отримати сертифікат про право на середню земельну пай. Посадові особи сільської ради посилалися на відсутність бланків, відпустки тощо і так це питання відкладалося.
Коли Позивач ознайомився з рішенням Боянецької сільської ради від 27.11.1997 р. №5 та почав розпитувати у інших чи оскаржували вони таке рішення і з`ясувалося що згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31.10.2018 року ОСОБА_2 отримав право на середню частку пай ( справа № 444\2100\18). 
Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 17.11.2009 р. № 1559-VI, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишається членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 ухвали № 351 від 08.12.1993 р. «Про затвердження положень і статутів до Програми приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області.» списки осіб, які мають право на отримання земельного паю, складає приватизаційна комісія і затверджує сільська (селищна, міська) Рада народних депутатів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.
Член колективного сільськогосподарського підприємства ( далі-КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720\95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку ( пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі тощо. 
Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання середньої земельної частки (паю), як член колективного сільськогосподарського підприємства. 
Відповідно до ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі ( на місцевості): уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 328, 392 ЦК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Законом України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задоволити.
Поновити строк на подання позову про визнання недійсним рішення Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області від 27.11.1997 року №5 «Про затвердження протоколу контрольної комісії».
Визнати недійсним рішення Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області від 27.11.1997 року № 5 «Про затвердження протоколу контрольної комісії» в частині виключення ОСОБА_1 із списків осіб, що мають право на середню земельну частку (пай) в СП «Джерело».
Визнати за ОСОБА_1 право на середню земельну частку (пай) площею 2,93 га без визначення меж земельної ділянки в натурі, яка знаходиться на території Великомостівської міської ради (колись Боянецька сільська рада).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 11.09.2025 року.
Суддя:      Мікула В. Є.