26.06.2026  Справа № 363/5198/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді          Олійник С.В.,
за участі секретаря        Захарової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту перебування на утриманні, 

встановив:

03 вересня 2025 року заявник звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є пенсіонером за віком та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. Крім того, вона є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав статус інваліда ЧАЕС. Заявниця перебувала з померлим у зареєстрованому шлюбі та після його смерті повторно у шлюб не вступала. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25 серпня 2025 року заявниці відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує факт перебування на утриманні чоловіка. Зазначені обставини зумовлюють необхідність звернення до суду із цією заявою. Факт спільного проживання заявниці з померлим чоловіком, ведення спільного господарства, а також перебування на його утриманні підтверджується наявними письмовими доказами, зокрема довідками та відомостями про наявність спільних дітей. Заявниця зазначає, що проживала разом із чоловіком однією сім`єю до дня його смерті. Встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй можливість реалізувати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. За результатами судового розгляду встановлено, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали з моменту його укладення і до дня смерті чоловіка, вели спільне господарство, а дохід чоловіка істотно перевищував дохід заявниці, у зв`язку з чим був основним джерелом матеріального забезпечення сім`ї.
Процесуальні дії та рішення у справі.
08 вересня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.
16 жовтня 2025 року від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій просила розглядати справу без їх участі, а в задоволенні заявлених вимог відмовити повністю.
13 березня 2026 року від заявника надійшло клопотання про відкладення.
13 березня 2026 року від представника заявника – адвоката Єфімік О.О. на адресу суду надійшло клопотання про витребування у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області трудової книжки та довідки про доходи померлого ОСОБА_2 
27 березня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області клопотання представника заявника задоволено та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області докази.
19 травня 2026 року від заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява про те, що ОСОБА_2 на обліку в ГУ ПФУ у Київській області не перебуває, а тому витребувані судом матеріали надати неможливо.
20 травня 2026 року листом суду повторно направлено ухвалу від 27.03.2026 року про витребування доказів.
16 червня 2026 року від заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява про надання доказів.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. У поданій заяві просили розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.
У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її участі, при цьому заперечувала проти задоволення заяви в повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини справи.
Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.09.2011 року вбачається, що виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка – « ОСОБА_4 », дружини – « ОСОБА_5 ». Укладення шлюбу також підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .
Від укладеного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження серій НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Відповідно до посвідчень серії НОМЕР_7 від 27.01.1994 року та серії НОМЕР_8 від 27.11.1990 року ОСОБА_2 надано пільги як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, та як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З посвідчення №506791 від 06.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 має пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З довідки (РНОКПП № НОМЕР_9 ) вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та за період з 01.09.2012 по 31.01.2014 отримав пенсійні кошти у загальному розмірі 58 704,15 грн, а саме: за вересень 2012 – 3 260,29 грн; за жовтень–листопад 2012 – 3 264,25 грн; за грудень 2012 – 3 439,04 грн; за січень 2013 – 3 505,70 грн; за лютий 2013 – 3 477,42 грн; за березень 2013 – 3 514,70 грн; за квітень–листопад 2013 – 3 486,74 грн; за грудень 2013 – січень 2014 – 3 542,29 грн.
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 від 10.01.2014 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 17.08.2025 року ОСОБА_1 зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
З форми РС-право вбачається, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 5 днів.
Згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_2 був застрахованою особою через ДП «Чорнобильпроменерго» та у 2000 році отримав дохід у розмірі 1 486,08 грн.
Згідно з даними реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 працювала та отримувала доходи у період з 1999 по 2025 роки.
З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України вбачається, що у ОСОБА_2 було встановлено захворювання – рак прямої кишки з раковою інтоксикацією, яке призвело до смерті та пов`язане з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно з довідкою начальника відділу кадрів Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 14.09.2005 року, ОСОБА_2 дійсно працював на ЧАЕС з 02.10.2002 по 15.09.2005 року.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.12.2024 року встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_11 , дата заповнення – 18.09.1987 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25 серпня 2025 року №104350008816 заявниці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з підстав невиконання вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування на утриманні померлого годувальника та відсутністю експертного висновку про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та іншими шкідливими чинниками внаслідок аварії на ЧАЕС.
Згідно з довідкою старости Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області С. Шудрика від 03.09.2025 року, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 проживали разом і вели спільне господарство в АДРЕСА_1 .
Судом також встановлено, що заявниця перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 02.04.2010 року по 16.11.2025 року.
Застосовані норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
У пункті 8 постанови від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
У постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Мотиви і висновки суду.
Судом установлено, що між заявницею та померлим ОСОБА_2 існували сімейні відносини, підтверджені зареєстрованим шлюбом та наявністю спільних дітей, що свідчить про тривалий спільний побут і ведення спільного господарства.
Із матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_2 мав стабільні доходи у вигляді пенсійних виплат, які значно перевищували доходи заявниці. Водночас заявниця також отримувала власні доходи, однак їх розмір не був визначальним для забезпечення сім`ї.
Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд виходить з того, що допомога з боку померлого носила систематичний характер, надавалася протягом тривалого часу та фактично забезпечувала основні потреби сім`ї, що відповідає ознакам постійного і основного джерела засобів до існування.
Саме співвідношення доходів сторін свідчить, що матеріальне забезпечення сім`ї переважно здійснювалося за рахунок доходів померлого годувальника, у зв`язку з чим його допомога мала визначальний характер для існування заявниці.
Таким чином, встановлені обставини свідчать про наявність правових підстав для висновку, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 на момент його смерті.
Суд також враховує, що встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо впливає на її право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на викладене, керуючись принципами повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, а також оцінюючи їх за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на вимогах закону, суд дійшов висновку про доведеність заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 19, 264, 265, 268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту перебування на утриманні – задовольнити. 
Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ЄДРПОУ 22933548, адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10.

Суддя         С.В. Олійник