ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2026 Справа № 917/1569/25 
Суддя Мацко О.С. , розглянувши справу 
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ композитів», 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, код ЄДРПОУ 41478133,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтехналадка», 36000, м. Полтава, вул. Кириченко Раїси, 1, код ЄДРПОУ 25155206,
про стягнення 2 009 590,59 грн
Секретар судового засідання Токар А.В.
Представники: згідно протоколу судового засідання
ВСТАНОВИВ:
11.08.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ композитів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремтехналадка» про стягнення 2 009 590,59 грн, з яких 1 088 047,00 грн заборгованість за договором підряду № 20/10-21 від 20.10.2021 р., 192 062,65 грн пеня, 615 549,00 грн втрати від інфляції, 113 931,94 грн 3 % річних. Також позивач заявив до стягнення витрати на професійну правову допомогу в сумі 75000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області матеріали справи було направлено за підсудністю до Господарського суду Черкаської області. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2025р. дану ухвалу скасовано, справу передано для подальшого розгляду до Господарського суду Полтавської області. Ухвалою від 11.12.2025р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено строки для подання заяв по суті спору.
29.12.2025р. відповідач подав відзив на позов; 07.01.2026р. – позивач надав відповідь на відзив; 13.01.2026р. надійшли заперечення на відповідь на відзив. Протокольною ухвалою від 13.01.2026р. суд відмовив відповідачу у задоволенні заяви про залишення позовної заяви без руху; відклав підготовче засідання на 10.02.2026р. Протокольною ухвалою від 10.02.2026р. суд задовольнив клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналу Акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022р. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (надані позивачем та приєднані судом до матеріалі справи – а.с.217-223). Ухвалою від 05.03.2026р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 09.04.2026р., після чого в засіданні оголошувалася перерва до 30.04.2026р. 
Скорочене рішення проголошено судом 07.05.2026р., роз`яснено строк і порядок його оскарження та набрання ним законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов укладеного між сторонами договору підряду на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція стадіону «Шахтар» по проспекту Ватутіна,11, м.Ватутіне Черкаської області від 20.10.2021р. №20/10-21, в частині своєчасної оплати виконаної позивачем (підрядником) роботи (Акт виконаних робіт за лютий 2022р.).
Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що через проблеми з фінансуванням робіт ним вирішено призупинити передбачені цим договором роботи, у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем не підписувався акт прийому-передачі будівельного майданчика (фронту робіт); відповідачем не передавалася позивачу проектна документація відповідно до п.5.1 договору; відповідач, відповідно до п.8.1 договору, не направляв особу, яка повинна була здійснювати контроль і нагляд за виконанням робіт і не інформував про таку особу позивача. Відповідач ніколи не отримував від позивача документи, на які позивач посилається у позовній заяві (зокрема, Акт приймання-передачі виконаних робіт за лютий 2022р. та довідку про вартість робіт, а також рахунку-фактури), строк договору закінчився 31.12.2021р., тож незрозуміло, на якій підставі роботи виконувалися у лютому 2022р.
Крім того, відповідач звертає увагу на те, що у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем не зареєстрована відповідна податкова накладна, що є порушенням податкового законодавства та додатково спростовує правомірність позовних вимог.
Також відповідач наполягає на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.
На вказані доводи позивач відреагував поданням відповіді на відзив, у якій спростовує викладене відповідачем; у запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає на врахуванні його позиції.

Обставини справи, встановлені судом:
Між сторонами по справі 20.10.2021р. було укладено договір підряжу на виконання робті по об`єкту «Реконструкція стадіону «Шахтар» по проспекту Ватутіна,11 м.Ватутіне Черкаської області» №20/10-21 (арк..справи 43-52), який, як вказує відповідач, є договором субпідряду до договору підряду №15, укладеного між Департаментом будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (як замовником) та відповідачем як підрядником.
Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Також частиною 4 статті 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до умов договору від 20.10.2021р. сторони погодили наступне: 
1.1. На умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується зі свого матеріалу на свій ризик власними силами і своїми засобами забезпечити якісне виконання робіт з влаштування бетонної основи, армованої композитною сіткою під поліуретанове покриття (надалі - Роботи), обсяг та склад робіт надається згідно договірної ціни (додаток № 1), здати їх в обумовлені строки, а Замовник зобов`язується прийняти від Підрядника закінчені Роботи та своєчасно оплатити їх згідно ціни визначеної Договором. 
1.2. Якість Робіт має відповідати положенням чинних в Україні норм, стандартів, умов та вимогам Замовника. 
1.3. Підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт влаштування бетонної основи , армованої композитною сіткою під поліуретанове покриття після підписання даного договору та отримання авансового платежу, в розмірі 30% від договірної ціни та завершити у строк визначений у календарному плані (Додаток 2).
1.4. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу Підрядник у повному обсязі, в строки та в порядку, що встановлені даним договором.
1.5. Всі додатки є невід`ємними складовими частинами Договору. 
2.1. Договірна ціна будівельно-монтажних робіт наведена у Додатку № 1 до цього Договору та становить 1088047 грн. ( один мільйон вісімдесят вісім тисяч сорок сім грн) 00 копійок, у тому числі ПДВ 181341,17 грн.. 
2.2. Авансового платежу не передбачено. 
2.5. Загальна сума Договору є фіксованою та зміні не підлягає за винятком випадків, прямо передбачених даним Договором. Зміну загальної суми договору сторони оформлюють шляхом укладання додаткової угоди.
2.6. Замовник є платником податків на загальній системі ПДВ. 
2.7. Оплата виконаних робіт здійснюється Замовником в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника у відповідності до вимог діючого законодавства України. 
3.1. Строки виконання будівельно-монтажних робіт передбачаються Календарним графіком виконання робіт. Графік виконання робіт наведений у Додатку 2, що є невід`ємною частиною Договору (згідно Календарного Графіку виконання робіт – арк.50 справи – початок виконання робіт – 01.11.2021р., завершення – 25.11.2021р.).
4.1. Акт виконаних робіт «Підрядник» передає «Замовнику» не пізніше 25-го числа звітного місяця. «Замовник» протягом 3-х робочих днів перевіряє перелік, кількість, якість робіт указаних в акті й підписує його чи відмовляє в підписанні, вказуючи на недоліки. У разі мотивованої відмови сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання. «Підрядник» повинен надати до форм КБ-2в, КБ-3, необхідні документі (виконавчі схеми, сертифікати якості на матеріали, висновки лабораторії, паспорта на конструкції, матеріали та інше). Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує Акти та оплачує на протязі 3-х банківських днів. 4.2. Остаточний розрахунок за виконані будівельно-монтажні роботи з «Підрядником» здійснюється протягом 3-х робочих днів після підписання останнього Акту виконаних робіт. Розрахунки між «Замовником» і «Підрядником» ведуться в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок «Підрядника»
Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року (копія – а.с.53-58, оригінал витребувано судом, встановлено його відповідність копії, що знаходиться в матеріалах справи). Акт підписано представниками обох сторін (з боку відповідача- Ю.О.Глазовою, яка станом на 02.02.2022р. займала посаду директора товариства), та скріплено печаткою. Аналогічним чном оформлено і довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2022р. на суму 1088,04700 тис.грн.
Дані документи оформлені належним чином, містять усі необхідні реквізити, в т.ч. посилання на договір від 20.10.2021р. №20/10-21, тож приймаються судом у якості належного доказу виконання робіт за договором на суму, вказану у них. 
Посилання відповідача на те, що вказані документи не надходили на адресу підприємства, а директор у вказаний день не відбувала у відрядження, судом оцінюються критично та не впливають на висновки суду. Так само не підтверджує факт невиконання робіт відсутність у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідної податкової накладної, оскільки питання дотриманні позивачем податкового законодавства не є предметом доказування у даній справі.
Суд також погоджується з позивачем, який спростовує доводи відповідача стосовно ненадання рахунку на оплату (оскільки за усталеною судовою практикою ненадання рахунку на оплату не є підставою для не проведення оплати виконаних робіт, тим більше що у самому договорі та додатковій угоді №1 сторони погодили усі банківські реквізити); так само не свідчить про відсутність обов`язку оплати не передання замовником проектної документації за договором, тощо (обсяг виконання робіт встановлений в додатку №3 до договору підряду від 20.10.2021р.); сам факт виконання робіт з порушенням календарного графіку їх виконання може бути підставою для застосування відповідних санкцій до сторони, що прострочила виконання зобов`язання, однак не дає підстав не оплачувати належним чином прийняті роботи. Інші доводи відповідача, викладені в заявах по суті, почуті та проаналізовані судом, однак не змінюють висновків суду стосовно обставин даної справи.
Що стосується дотримання строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, суд виходить з наступного: як зазначено обома сторонами, перебіг строку позовної давності розпочався з лютого 2022 року. 
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу). Загальний строк позовної давності - три роки, але ст. 258 ЦК визначає випадки скороченої позовної давності або більш тривалої.
Із 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022р. введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та наразі триває. Разом з тим, згідно п.19 розд.Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану ({Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023; дане положення виключено з Кодексу на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025).

Відтак, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими, а судова практика, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх доводів, стосується зовсім інших правовідносин (процесуальних строків звернення до суду).
Судом перевірено правильність нарахованих позивачем пені, річних та інфляційних.
Так, згідно ст.625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На цій підставі позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 113 931,94 грн річних з 08.02.2022р. по 05.08.2025р. та 615 549,00 грн інфляційних за період з лютого 2022р. по червень 2025р. Суд визнає позовні вимоги в цій частині правомірними та задовольняє їх.
Стосовно нарахування пені, суд звертає увагу позивача на наступне: Згідно п.14.3 договору підряду у випадку несвоєчасної оплати замовником виконаних монтажних робіт (підтверджених підписаними актами) згідно Графіка фінансування (додаток №3 даного договору), Підряднику сплачується пеня за кожен день прострочення платежів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу та строки виконання монтажних робіт переносяться відповідно на кількість днів затримки платежу.
Під час укладення договору і виникнення спірних правовідносин був чинний Господарський кодекс України, ст..232 якого встановлювався порядок застосування штрафних санкцій. Так, ч.6 ст.232 ГК передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Водночас, п.7 Прикінцевих Положень Кодексу встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно Постанови КМУ «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023р., відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у позивача були відсутні підстави для нарахування пені за період з 05.01.2025р. по 05.08.2025р., позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним:
При поданні позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, окрім 30 143,86 грн судового збору, - 75 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. При цьому позивач надав договір №1000 від 05.08.2025р. про надання правової допомоги між позивачем (ТОВ «Світ композитів») та Адвокатським Бюро «Дениса Писаного», за яким клієнт (позивач) доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права та інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених договором. Розд.4 договору встановлено умови про гонорар та розрахунки: розмір гонорару визначається згідно актів про надання послуг, що є невід`ємною частиною договору; розмір гонорару – 75 000,00 грн;оплата – після отримання на рахунок клієнта стягнутої суми. Також до позову додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4912 гр. Писаний Денис Олександрович, ордер на надання правничої допомоги від 08.08.2025р. До прийняття рішення у справі позивачем надано суду копію Акту №1 про надання правової допомоги від 15.04.2026р. до договору від 05.08.2025р., копію платіжної інструкції від 16.04.2026р. у підтвердження оплати 75 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Відповідач у відзиві на позов заявляє, що розмір витрат 75 000,00 грн не відповідає принципу розумності та співмірності (специфіки та складності справи по відношенню до орієнтовного об`єму послуг з професійної правничої допомоги); існуючими обмеженнями у часі; ціни позову; кількості учасників справи; необхідним орієнтовним часом, витраченим Представником на виконання відповідних послуг; обсягом наданих послуг тощо). Дана судова справа не є складною для професійного адвоката та не потребує від представника Позивача витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів, що свідчить про завищення заявленої вартості послуг. Відтак, відповідач вважає, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача є завищеним, та не відповідає вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, у зв`язку з чим просить суд, при вирішенні питання про розподіл судових витрат (при відмові або частковому задоволенні позовних вимог), відмовити в задоволенні вимог Відповідача про відшкодування йому судових витрат (витрат на правову допомогу) в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю їх розміру згідно критеріїв пропорційності, розумності та справедливості.
Водночас, позивач заявляє до відшкодування 25 000,00 грн витрат на правову допомогу. Відповідачем надано: довіреність від 07.06.2024р. на уповноваження адвоката Бідугая О.В. представляти інтереси відповідача, договір №11 «Про надання правничої (правової) допомоги» від 11.11.2022р., укладений між ТОВ «Ремтехналадка» та адвокатським бюро «Бідугая Олександра», за яким бюро зобов`язується здійснювати захист, представництво або надати інші види правової допомоги позивачу (клієнту), а клієнт зобов`язується оплатити на користь бюро за надання правововї допомоги, а також компенсувати фактичні витрати, понесені бюро внаслідок виконання цього договору. Також сторонами укладено Додаток №01 , №02 до договору від 11.11.2022р., та додатковий договір №08 до договору від 22.08.2025р. про надання професійної правничої допомоги клієнту під час розгляду Господарським судом Полтавської області справи №917/1569/25. Додатковим договором сторони погодили гонорар адвоката: 
8000,00 грн – за складання та направлення відзиву на позов; 4000,00 грн – за складання і направлення заперечень на відповідь; 1000,00 грн – вартість складання одного процесуального документа у справі, незалежно від їх кількості; 3000,00 грн – участь адвоката бюро в 1 засіданні; 4000,00 грн – за складання та подачу апеляційних та касаційних скарг на ухвали суду першої та апеляційної інстанції.
До прийняття судом рішення відповідачем надано до суду Акт №17/04/26-1 від 17.04.2026р. наданих послуг з професійної правничої допомоги, згідно якого в межах справи 917/1569/25 адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги на суму 28 000,00 грн, з яких: складання адвокатом та подача до Східного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на хвалу від 18.08.2025р. – 4000,00 грн; складання і подача відзиву на позов – 8 000,00 грн; складання та подача заперечення на відповідь на відзив- 4 000,00 грн, безпосередня участь адвоката у судових засіданнях – по 3 000,00 грн засідання 10.02.2026р., 05.03.2026р., 09.04.2026р., 30.04.2026р.
Згідно зі сталою і послідовною практикою Верховного Суду витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява N 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29).
Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
З урахуванням викладеного, виходячи з обставин конкретної справи, враховуючи доводи і заперечення обох сторін в цій частині, суд приходить до висновку, що обґрунтованим і розумним є розмір витрат позивача – 50 000,00 грн (при цьому суд приймає до уваги жоводи відповідача в тій частині, що справа не є складною, не містить значної кількості доказів, не потребує опрацювання значних матеріалів і т.д., а відтак заявлений розмір 75 000,00 грн не відповідає принципам розумності і співмірності); відповідача – 24 000,00 грн (при цьому витрати в розмірі 4000,00 грн на складання і подання до апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу від 18.08.2025р. не були неминучими та необхідними, тож суд відмовляє у відшкодуванні витрат в цій частині).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 45 221,35 грн, відповідачу за рахунок позивача – 2 293,75 грн. Згідно ч.11 ст.129 ГПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Відтак, відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає 42 927,60 грн витрат на професійну правову допомогу, а також 27 262,92 грн судового збору (згідно ч.1 ст.129 ГПК України).

Керуючись статтями 126,129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтехналадка" (36000, м.Полтава, вул.Кириченко Раїси, буд.1, код ЄДРПОУ 25155206) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світ композитів» ( 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, код ЄДРПОУ 41478133) 1 088 047,00 грн основного боргу, 113931,94 грн річних, 615 549,00 грн інфляційних, 27 262, 92 грн судового збору, 42 927,60 грн витрат на професійну правову допомогу.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки. встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Повне рішення складено 18.05.26р.

Суддя О.С.Мацко