ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/8022/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року (суддя Петренко О.С.) в справі № 340/8022/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС) про:
визнання протиправним та скасування наказу від 16 жовтня 2025 року №16-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»;
визнання протиправним та скасування наказу від 16 жовтня 2025 року №437-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;
стягнення на її користь середнього заробітку за затримку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/228/25 в розмірі 389886,80 грн та до дати ухвалення рішення у справі;
стягнення на її користь відшкодування заподіяної моральної шкоди, в розмірі 18400,00 грн. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення на роботі за період з 28 травня 2025 року по 17 липня 2025 року включно, в розмірі 56812,32 грн. 
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апелянт вказує про нез`ясування судом першої інстанції обставини поновлення позивача на посаді та введення посади до штатного розпису. 
Вважає, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 у справі №340/228/25 ГУ ДПС в Кіровоградській області виконано лише формально та виключно з подальшим наміром на звільнення позивача. 
Позивач наказами від 29.05.2025 №223-о та від 30.05.2025 №275 поновлена на посаді головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 16.12.2024, проте Світловодська державна податкова інспекція, в структуру якої поновлено позивача, фактично ліквідовано з 05.11.2024, що нівелює можливість належного виконання обов`язків на посаді головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області. 
Крім того, відповідачем на наступний день після прийняття 29.05.2025 наказу про поновлення позивача на посаді прийнято наказ від 30.05.2025 №227-о «Про ознайомлення з попередження про наступне звільнення», без будь-якого аналізу кваліфікації, досвіду, професійних навичок позивача в порівнянні з іншими працівниками. 
Поновлення на посаді, якої не існує, неможливе, тому формальне винесення наказу про поновлення на посаду, якої не передбачено штатним розписом, призводить до неможливості виконувати посадові обов`язки, які працівник виконував до звільнення. 
Позивач 25.08.2025 направив відповідачу заяву про звільнення та виплату вихідної допомоги в порядку ч. 3 ст. 86 Закону України «Про державну службу», ч.3 ст. 38 та ст. 44 КЗПП України (отримана 27.08.2025), в якій просила звільнити, винести наказ про її звільнення з посади головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області не пізніше ніж на наступний день після отримання даної заяви, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. 
ГУ ДПС в Кіровоградській області наказом від 28.08.2025 №379-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , проте наказом від 01.09.2025 №381-о даний наказ скасовано. Відповідач листом від 02.09.2025 №12895/6/11-28-11-31 повідомив про залишення заяви позивача від 25.08.2025 без розгляду в зв`язку із тим, що заява не була скоригована на суб`єкта призначення, відсутня підстава та дата звільнення, що спростовується змістом самої заяви, якою позивач звернулась саме до відповідача. 
Крім того, зауважує, що позивач тривалий час перебуває на лікуванні, починаючи з кінця вересня 2025 року, фактично була позбавлена можливості з`явитись до відповідача та / або звернутись до суду, що доводиться доданими документами, а також виписками із медичної карти від 29.10.2025 та від 07.11.2025, згідно з якими вона знаходилась та знаходиться на інтенсивному медикаментозному лікуванні з 14.10.2025 по 07.11.2025. 
Зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутні документи дисциплінарної справи, на які здійснено посилання в оскаржуваному рішенні. 
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 за період з 28 травня 2025 року по 17 липня 2025 року включно в розмірі 56812,32 грн, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. 
Вказує, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року по справі № 340/228/25 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області в добровільному порядку та в межах наявних помісячних асигнувань, в найкоротший строк.
Рішення суду щодо поновлення на посаді ОСОБА_1 виконано відповідачем на другий робочий день після його надходження та реєстрації в установі (вх. №10368/5 від 28.05.2025). Фактично вчинені ГУ ДПС дії були спрямовані на виконання судового рішення в добровільному порядку та свідчать про те, що відповідач не зволікав з його виконанням, при цьому суд не проаналізував фактичні обставини щодо виконання судового рішення та об`єктивні причини зарахування коштів 27.06.2025 та 17.07.2025.
Рішення виконано в частині негайного виконання щодо стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць. Зважаючи на те, що в рішенні не зазначено суми стягнення за один місяць її було визначено роботодавцем розрахунково, а саме: один місяць це з 16.12.2024 по 16.01.2025 в цьому періоді 24 робочих дні, тому 24 х 1578,12 = 37874,88 грн. 
Загальна сума коштів, виплачених 27.06.2025 та 17.07.2025 складає 37874,88 грн. (5113,11+1420,31+21872,74+1704,37+473,44+7290,91). 
Враховуючи, що справа № 340/228/25 перебувала на розгляді в суді апеляційної інстанції, рішення щодо стягнення коштів (суми основного боргу) підлягало виконанню та виконано після набрання ним законної сили.
З огляду на те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 в справі №340/228/25 виконане відповідачем в добровільному порядку та без зволікань з виданням наказу про поновлення та фактичним допуском працівника до роботи після рішення суду, рішення суду в частині стягнення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за затримку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі №340/228/25 в розмірі 56812,32 грн. є таким, що не відповідає нормам матеріального права. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить висновку, що апеляційна скарга позивача не може бути задоволена, апеляційна скарга відповідача має бути задоволені частково.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала в органах державної податкової служби. 
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09.12.2024 №748-О "Про припинення державної служби", припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , головного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДПС у Кіровоградській області, згідно з п. 1 с. 1 ст. 87 ЗУ "Про державну службу" з 16 грудня 2024 року.
Позивач, не погоджуючись з вказаним наказом, оскаржила його в судовому порядку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 (справа №340/228/25) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09.12.2024 №748-О "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16.12.2024 та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2024 по 27.05.2025.
Листом від 02.06.2025 №8019/6/11-28-11-31 "Про надання копій наказів Головного управління ДПС у Кіровоградській області" відповідач направив позивачу копії наказів від 29.05.2025 №223-о "Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 " та від 30.05.2025 №275 "Про закріплення робочого місця", яким повідомлено про необхідність подання заяви та наказано:
Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 16.12.2024.
Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити: Дотримання правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління ДПС у Кіровоградській області, підзвітність та підконтрольність керівництву Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Позивач вказує, що листом від 16.06.2025 вона повідомила відповідача, що 05.11.2024 (наказ №855 від 06.11.2024) в.о. голови Державної податкової служби України було затверджено перелік змін №6 до організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області, відповідно до яких:
- виводяться зі структури:
11-28-69 Світловодська державна податкова інспекція (штатна чисельність 4);
- вводяться до структури:
11-28-53 Олександрійська державна податкова інспекція
- Світловодський відділ обслуговування платників (штатна чисельність 4).
Тобто, Світловодська державна податкова інспекція, в структуру якої було поновлено позивачку, фактично ліквідовано з 05.11.2024, що практично нівелює можливість належного виконання нею обов`язків на посаді головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області. В зв`язку з наведеним позивач просила надати інформацію про істотні умови праці; інформацію про систему підзвітності та підконтрольності керівництву ГУ ДПС у Кіровоградській області, виконання якої має забезпечувати саме ОСОБА_1 , перелік вакантних посад в структурі ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Листом від 24.06.2025 за №9920/6/11-28-11-31 відповідач відмовив позивачці в наданні запитуваної інформації. 
Листом від 25.06.2025 №10081/6/11-28-11-31 відповідач надав позивачу попередження про наступне звільнення, на підставі наказу від 25.06.2025 №283-о та запропонував посаду головного державного інспектора відділу організації та планування роботи управління організації Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
В подальшому листом від 09.07.2025 позивач повідомила відповідача про відсутність правової можливості в її поновленні на посаді, яка фактично не існує. Повторно просила надати інформацію щодо істотних умов праці.
Листом від 28.07.2025 позивач повторно просила надати інформацію про істотні умови праці по посаді, яка не включена до штатного розпису, а також про неможливість поновлення на посаді, якої фактично не існує.
Листом від 07.08.2025 відповідач повідомив позивача, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області розглянуто листи б/н від 09.07.2025 та від 28.07.2025 (вх. ГУ ДПС №№ 23943/6 від 14.07.2025, 26270/6 від 01.08.2025) щодо надання інформації з питань пов`язаних з перебуванням на державній службі, виплати заборгованості за час вимушеного прогулу. Листом ГУ ДПС від 25.06.2025 №10081/6/11-28-11-31 засобами електронного та поштового зв`язку позивачу було направлено попередження про наступне звільнення її з посади головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС із запропонуванням інших рівнозначних посад державної служби в ГУ ДПС, який було отримано 04.07.2025 та станом на 07.08.2025 відповідь на цей лист до ГУ ДПС не надходила, що унеможливлює на даний час вирішення питання щодо переведення позивача на іншу рівнозначну посаду. Щодо виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 340/228/25 повідомлено, що до ГУ ДКСУ у Кіровоградській області подано платіжні інструкції, а саме: від 27.06.2025 № 14 - до зарахування на карту ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 21872,74 грн.; від 27.06.2025 № 15 - сплата ПДФО 18% в сумі 5113,11 грн.; від 27.06.2025 № 16 - сплата військового збору 5% в сумі 1420,31 грн.; від 27.06.2025 № 17 - сплата ЄСВ 22% в сумі 6249,36 грн.; від 17.07.2025 № 18 - до зарахування на карту ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7290,91 грн.; від 17.07.2025 № 19 - сплата ПДФО 18% в сумі 1704,37 грн.; від 17.07.2025 № 20 - сплата військового збору 5% в сумі 473,44 грн.; від 17.07.2025 № 21- сплата ЄСВ 22% в сумі 2083,12 грн. Рішення виконано в частині негайного виконання щодо стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць. Враховуючи, що справа № 340/228/25 перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції, рішення щодо стягнення коштів (суми основного боргу) підлягатиме виконанню після набрання ним законної сили.
В подальшому 25.08.2025 позивач направила відповідачу заяву про звільнення та виплати вихідної допомоги, відповідно до порядку ч.3 ст.86 Закону України "Про державну службу", ч. 3 ст. 38 та ст. 44 КЗпП України, яка вручена відповідачу 27.08.2025.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 28.08.2025 за №379-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 за угодою сторін з 01.09.2025.
Однак, наказом від 01.09.2025 за №381-о наказ від 28.08.2025 за №379-о скасовано.
Листом від 02.09.2025 за №12895/6/11-28-11-31 відповідач повідомив позивачку, що її заява про звільнення з посади залишена без розгляду, оскільки заява не була скоригована на суб`єкта призначення, відсутня підстава та дата звільнення, чим не дотримано норми ст. 86 Закону №889-VIII.
В подальшому наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 16.10.2025 №437-о позивачку звільнено на підставі наказу від 16.10.2025 №16-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення" (отримано 27.10.2025).
На виконання судового рішення в справі №340/228/25, відповідач виніс наказ від 29.05.2025 за №223-о "Про виконання рішення суду та поновлення ОСОБА_1 ", закріплення її робочого місця, відповідно до наказу від 30.05.205 №275.
Вказані накази направлені на адресу позивачки, що нею не заперечується.
Однак, позивач до виконання своїх посадових обов`язків не приступила, що слугувало правовою підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності за відсутність без поважних причин на робочому місці, відповідно до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області віл 17.09.2025 за №15-дс. Вказаний наказ направлено позивачці засобами поштового зв`язку та у встановленому законодавством порядку, не оскаржено.
Суд першої інстанції вказав, що матеріалами дисциплінарної справи підтверджено, що дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ повідомляла позивача про засідання дисциплінарної комісії та пропонувала надати письмові пояснення та документи щодо обставин, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, у тому числі достовірну та вичерпну інформацію з відповідним документальним підтвердженням.
Суд першої інстанції вважав, що позивачкою вчинено два окремі дисциплінарні проступки, які проявилися у відсутності на робочому місці: з 30.05.2025 по 31.07.2025 (наказ Головного управління від 17.09.2025 №15-дс), та з 01.08.2025 по 31.08.2025 (наказ Головного управління від 16.10.2025 № 16-дс), що підтверджується матеріалами дисциплінарних справ. 
Суд першої інстанції зауважив, що лише листок непрацездатності, сформований програмними засобами Реєстру на підставі МВТН і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності у Реєстрі електронний документ, є підставою для звільнення від роботи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності. Медичний висновок лікаря є підставою для створення листка непрацездатності.
Зі змісту дисциплінарної справи встановлено, що комісією здійснено пошук інформації щодо перебування позивачки в період з 01.08.2025 по 31.08.2025 на лікарняному, однак такі відомості відсутні.
Перебування службової особи на лікарняному (тимчасова непрацездатність) потребує фіксування роботодавцем причини відсутності державного службовця на робочому місці.
Суд першої інстанції зазначив, що позивач як державний службовець має усвідомлювати відповідальність щодо виконання службових обов`язків, трудового розпорядку, відвідувати робоче місце для несення служби та відповідно в разі не можливості з об`єктивних причин нести службу повідомляти про такі обставини та про підстави керівництво.
Відповідач вчиняв усі можливі заходи задля встановлення причин відсутності позивача на робочому місці, поважність таких причин.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 16.10.2025 № 16-дс, яким на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади за прогул без поважних причин з 01.08.2025 по 31.08.2025, та, як наслідок, наказу Головного управління державної податкової служби України у Кіровоградській області від 16.10.2025 №437-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ".
Відповідно до довідки заробітної плати за фактично відпрацьований час ОСОБА_1 середня заробітна плата позивача складала 34 718,64 грн., середньоденна 1578,12 грн. (відповідно до рішення Кіровоградського ОАС від 27.05.2025 в справі №340/228/25). 
Розрахунок середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі за період з 28.05.2025 до 17.07.2025 становить: 1578,12 грн. (середньоденна) * 36 робочих днів (кількість днів прострочення) = 56812,32 грн.
Отже, стягненню на користь позивача підлягає 56812,32 грн. середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення її на роботі за період з 28.05.2025 до 17.07.2025, що обумовило часткове задоволення позову.
Також суд першої інстанції вказав про відсутність належних доводів та доказів стосовно позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, тому відмовив позивачу у заявленій вимозі про стягнення моральної шкоди з відповідача.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає наведені висновки суду першої інстанції не в повній мірі обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09 грудня 2024 року №748-О «Про припинення державної служби» припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни організаційної структури та штатного розпису ГУ ДПС у Кіровоградській області згідно з п. 1 с. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» з 16 грудня 2024 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/228/25, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року, визнано протиправним та скасовано наказ? ?ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09 грудня 2024 року №748-О «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », поновлено на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року; стягнуто з ГУ ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час?вимушеного прогулу з 16 грудня 2024 року по 27 травня 2025 року в сумі 184640,04 грн. 
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 340/228/25 ГУ ДПС у Кіровоградській області 29 травня 2025 року винесено № 223-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », яким скасовано винесений раніше наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 09 грудня 2024 року №748-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 30 травня 2025 року № 275 «Про закріплення робочого місця» з урахуванням організаційних змін, які відбулись в ГУ ДПС у Кіровоградській області, закріплено робоче місце ОСОБА_1 у приміщенні Світловодського відділу обслуговування платників податків Олександрійської ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14, каб. 12.
Позивач 16 червня 2025 року направила відповідачу лист, в якому просила надати інформацію про істотні умови праці, про систему підзвітності та підконтрольності керівництву ГУ ДПС у Кіровоградській області, виконання якої має забезпечувати саме ОСОБА_1 , перелік вакантних посад в структурі ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Листом від 24 червня 2025 року за №9920/6/11-28-11-31 відповідач відмовив позивачці в наданні запитуваної інформації. 
Листом від 25 червня 2025 року №10081/6/11-28-11-31 відповідач надав позивачу попередження про наступне вивільнення на підставі наказу від 25 червня 2025 року №283-о, запропонував посаду головного державного інспектора відділу організації та планування роботи управління організації ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Листом від 09 липня 2025 року позивач повідомила відповідача про відсутність правової можливості в її поновленні на посаді, яка фактично не існує; просила надати інформацію щодо істотних умов праці.
Листом від 28 липня 2025 позивач повторно просила надати інформацію про істотні умови праці по посаді, яка не включена до штатного розпису, а також про неможливість поновлення на посаді, якої фактично не існує.
ГУ ДПС у Кіровоградській області листом від 07 серпня 2025 року надано запитувану інформацію.
Позивачем 25 серпня 2025 року направлено відповідачу заяву про звільнення та виплату вихідної допомоги відповідно до ч. 3 ст. 86 Закону України «Про державну службу», ч. 3 ст. 38 та ст. 44 КЗпП України.
Відповідачем отримана заява позивача 27 серпня 2025 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області? від 28 серпня 2025 року №379-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 за угодою сторін з 01 вересня 2025 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01 вересня 2025 року за №381-о наказ від 28 серпня 2025 року №379-о скасовано.
Листом від 02 вересня 2025 року №12895/6/11-28-11-31 ГУ ДПС повідомило ОСОБА_1 про те, що її заява про звільнення з посади залишена без розгляду, оскільки заява не була скоригована на суб`єкта призначення, відсутня підстава та дата звільнення, чим не дотримано норми статті 86 Закону України «Про державну службу».
Наказом? ГУ ДПС у Кіровоградській області? від 16 жовтня 2025 року №437-о? ? ОСОБА_1 звільнено з державної служби на підставі наказу від 16 жовтня 2025 року №16-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення». 
Спірним в цій справі є як питання правомірності звільнення позивача з посади державної служби, так й питання наявності підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на публічній службі.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначаються Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі – Закон № 889-VIII), який застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Статтею 5 Закону № 889-VIII встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до статті 8 якого державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Частиною першою статті 62 Закону № 889-VІІІ передбачено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 вказаного Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.
Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки (частина друга статті 62 Закону № 889-VІІІ).
Статтею 64 Закону №889-VІІІ передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до пункту 12 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ дисциплінарними проступками є, зокрема, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. 
До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина перша статті 66 Закону №889-VІІІ).
Згідно з частиною п`ятою статті 66 Закону №889-VІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
Підстави для припинення державної служби визначені у статті 83 Закону №889-VIII, пунктом 4 частини першої якої встановлено, що державна служба припиняється, зокрема за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).
За приписами пункту 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Підставою припинення державної служби та звільнення позивача з посади державної служби в цьому випадку є вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ, - прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. 
Судом встановлено, що на виконання судового рішення у справі №340/228/25 наказом ГУ ДПС від 29 травня 2025 року №223-о «Про виконання рішення суду та поновлення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 поновлена на посаді скасовано наказ ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09 грудня 2024 року №748-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 30 травня 2025 року № 275 «Про закріплення робочого місця» з урахуванням організаційних змін, які відбулись в ГУ ДПС у Кіровоградській області, закріплено робоче місце ОСОБА_1 у приміщенні Світловодського відділу обслуговування платників податків Олександрійської ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14, каб. 12.
ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків не приступила, позивач була відсутня без поважних причин на робочому місці.
Позивачем 25 серпня 2025 року направлено відповідачу заяву про звільнення та виплату вихідної допомоги відповідно до ч. 3 ст. 86 Закону України «Про державну службу», ч. 3 ст. 38 та ст. 44 КЗпП України, яка отримана відповідачем отримана заява позивача 27 серпня 2025 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області? від 28 серпня 2025 року №379-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 за угодою сторін з 01 вересня 2025 року.
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01 вересня 2025 року за №381-о наказ від 28 серпня 2025 року №379-о скасовано.
Листом від 02 вересня 2025 року №12895/6/11-28-11-31 ГУ ДПС повідомило ОСОБА_1 про те, що її заява про звільнення з посади залишена без розгляду, оскільки заява не була скоригована на суб`єкта призначення, відсутня підстава та дата звільнення, чим не дотримано норми статті 86 Закону України «Про державну службу».
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 17 вересня 2025 року №15-дс застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого у пункті 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» невихід на роботу без поважних причин в період з 30 травня 2025 року по 31 липня 2025 року (а.с. 240-241 т.2).
Наказ від 17 вересня 2025 року №15-дс позивачем не оскаржено.
ГУ ДПС 19 вересня 2025 року видано наказ № 43-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» на підставі доповідної записки начальника Світловодського відділу обслуговування платників Олександрійської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області від 04 вересня 2025 року, а також актів про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці з 01 серпня 2025 року по 29 серпня 2025 року.
Позивачем не наводиться в апеляційній скарзі доводів щодо недотримання відповідачем процедури дисциплінарного провадження. 
Дисциплінарною комісією встановлено факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 01 серпня 2025 року по 31 серпня 2025 року.
Наказом ГУ ДПС від 16 жовтня 2025 року № 16-дс до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого у пункті 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» невихід на роботу без поважних причин в період з 01 серпня 025 року по 31 серпня 2025 року (а.с. 228-229 т.2).
Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 16 жовтня 2025 року №437-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , головного державного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, 17 жовтня 2025 року за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, згідно з пунктом 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (а.с. 234 т.2).
Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону №889-VІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону. 
Враховуючи, що позивач, будучі поновленої на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року наказом від 29 травня 2025 року № 223-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », якій наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 30 травня 2025 року № 275 «Про закріплення робочого місця» з урахуванням організаційних змін, які відбулись в ГУ ДПС у Кіровоградській області, закріплено робоче місце у приміщенні Світловодського відділу обслуговування платників податків Олександрійської ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14, каб. 12, не приступила до виконання посадових обов`язків, не з`явилась на робочому місці, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем допущено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 12 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ, а саме прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, систематично (повторно протягом року), що обумовлює правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.
Основним доводом позивача є відсутність факту її поновлення на посаді на підставі судового рішення в справі №340/228/25.
Проте такий довід є цілком необґрунтованим, адже поновлення позивача на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року на підставі судового рішення у справі №340/228/25 доводиться не лише фактом формального видання ГУ ДПС у Кіровоградській області наказу 29 травня 2025 року № 223-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », а й закріпленням за позивачем робочого місця наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 30 травня 2025 року № 275 «Про закріплення робочого місця» з урахуванням організаційних змін, які відбулись в ГУ ДПС у Кіровоградській області, відповідно до якого за позивачем закріплено робоче місце у приміщенні Світловодського відділу обслуговування платників податків Олександрійської ДПІ Головного управління ДПС у Кіровоградській області за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14, каб. 12.
При цьому позивачем не спростовується доведення відповідачем до відома позивача змісту цих наказів, належне повідомлення про поновлення на посаді та закріплення робочого місця.
Суд зазначає, що наявність відповідних організаційних змін в ГУ ДПС у Кіровоградській області, скорочення відповідної посади не дає підстав позивачу як державному службовцю не виконувати службові обов`язки, не з`являтися на робочому місці без поважних причин, а також не повідомляти причини невиконання службових обов`язків керівника державної служби. 
Також суд відхиляє аргумент позивача про протиправність скасування наказу ГУ ДПС в Кіровоградській області від 28 серпня 2025 року №379-о про припинення державної служби та звільнення її за угодою сторін наказом від 01 вересня 2025 року №381-о, позаяк правомірність наказу від 01 вересня 2025 року №381-о не є предметом цього позову.
Більш того, наказ від 01 вересня 2025 року №381-о не оскаржено позивачем, протилежного позивачем не доведено.
Покликання позивача на тривале перебування її на лікуванні, починаючи з кінця вересня 2025 року, що позбавило її можливості з`явитись до відповідача та / або звернутись до суду, позаяк відсутній факт тимчасової непрацездатності позивача, підтверджений відповідним листком непрацездатності.
Стосовно питання стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суд зазначає таке.
Як вказано вище, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/228/25, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року, стягнуто з ГУ ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час?вимушеного прогулу з 16 грудня 2024 року по 27 травня 2025 року в сумі 184 640,04 грн. 
На виконання цього судового рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області подано до казначейської служби платіжні інструкції: від 27.06.2025 №14? (середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 21 872,74 грн); від 27.06.2025 №15 (сплата ПДФО 18% - 5113,11 грн), від 27.06.2025 №16 (сплата військового збору 5% - 1420,31 грн), від 27.06.2025 №17 (сплата ЄСВ 22% в сумі? 6249,36 грн), від 17.07.2025 №18 (середній заробіток?за час вимушеного прогулу в сумі 7290,91 грн), від 17.07.2025 №19 (сплата ПДФО 18% в сумі 1704,37 грн), від 17.07.2025 №20?(сплата військового збору 5% - 473,44 грн), від 17.07.2025 №21 (сплата ЄСВ 22% в сумі? 2083,12 грн).
Відповідачем рішення виконано в частині негайного виконання щодо суми стягнення за один місяць, загальна сума коштів, виплачених відповідачем позивача в період з 27 червня 2025 року по 17 липня 2025 року складає 37874,88 грн.
Суд першої інстанції стягнув на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі за період з 28 травня 2025 року до 17 липня 2025 року.
Статтею 236 КЗпП врегульоване питання оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, відповідно до якої у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Таким чином, законодавцем визначено обов`язок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) виплатити працівнику середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
В цьому випадку судом 27 травня 2025 року ухвалено рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора Світловодської державної податкової інспекції Головного управління державної податкової служби у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року, рішення допущено до негайного виконання.
ОСОБА_1 наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 29 травня 2025 року № 223-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » поновлено на посаді головного державного інспектора Світловодської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 16 грудня 2024 року.
Отже, затримка у виконанні рішення становить 2 дні.
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 28 травня 2025 року до 17 липня 2025 року ґрунтується на виплаті позивачу середнього заробітку на час вимушеного прогулу 17 липня 2025 року.
Такий висновок не може бути визнано обґрунтованим, адже статтею 236 КЗпП установлена відповідальність роботодавця саме за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, а не за затримку виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Суд вважає за необхідне також звернути увагу на наступне.
Статтею 235 КЗпП установлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.
У разі наявності підстав для поновлення на роботі працівника, який був звільнений у зв`язку із здійсненим ним або його близькою особою повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, та за його відмови від такого поновлення орган, який розглядає трудовий спір, приймає рішення про виплату йому грошової компенсації у розмірі шестимісячного середнього заробітку, а у випадку неможливості поновлення - у розмірі дворічного середнього заробітку.
У разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
При винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації (крім випадків виконання робіт чи надання послуг за гіг-контрактом у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"), орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.
За відсутності підтверджень, що резидент Дія Сіті ввів фізичну особу в оману щодо правової природи гіг-контракту, вчиненого з нею згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", його укладення та/або виконання не може вважатися вступом у трудові відносини та/або виконанням роботи без укладення трудового договору (контракту).
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Отже, за положеннями статті 235 КЗпП середній заробіток за час вимушеного прогулу виплачується у разі незаконного звільнення працівника; незаконного переведення працівника на іншу роботу; затримки видачі трудової книжки з вини власника чи уповноваженого ним органу.
Відтак, положення статті 235 КЗпП України передбачають виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у визначених цією статтею випадках, перелік яких є вичерпним і не передбачає виплати середнього заробітку за період недопуску до роботи на умовах неповного робочого часу у період перебування особи у відпустці для догляду за дитиною
Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-2261цс16, від 12 липня 2017 року у справі № 464/11782/14, Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2025 року у справі № 461/2567/23. 
В цьому випадку рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/228/25, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року, стягнуто з ГУ ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час?вимушеного прогулу з 16 грудня 2024 року по 27 травня 2025 року в сумі 184 640,04 грн, тобто судовим рішенням, що набрало законної сили, вже вирішено питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Враховуючи, що законодавцем не встановлена відповідальність за затримку виконання судового рішення про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а стаття 236 КЗпП передбачає відповідальність роботодавця саме за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, а не за затримку виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення на користь позивача середнього заробітку на підставі статті 236 КЗпП у сумі 56 812,32 грн.
Разом з тим, оскільки рішення про поновлення на посаді, допущене до негайного виконання, виконано відповідачем із затримкою у два дні, наявні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді у сумі 3156,24 грн, виходячи з такого.
Відповідно до довідки заробітної плати за фактично відпрацьований час ОСОБА_1 середня заробітна плата позивача складала 34718,64 грн, середньоденна 1578,12 грн, що установлено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/228/25.?
Отже, розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на посаді за період з 28 травня 2025 року до 29 травня 2025 року наступний: 1578,12 грн (середньоденна заробітна плата) * 2 робочих дні (кількість днів затримки поновлення на посаді) = 3156,24 грн (включаючи податки та інші обов`язкові платежі). 
Суд зауважує, що апелянтами не приведено доводів стосовно правильності визначення судом першої інстанції середньоденного заробітку.
Позивачем також не наведено в апеляційній скарзі доводів у спростування висновків суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для стягнення моральної шкоди, тому в цій частині судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.
Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в справі №340/8022/25 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в справі №340/8022/25 задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в справі №340/8022/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії змінити.
В абзаці другому резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в справі №340/8022/25 цифри « 56812,32» замінити цифрами та словами «3156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) грн 24 коп. (включаючи податки та інші обов`язкові платежі)».
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в справі №340/8022/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 17 червня 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко