Справа № 533/462/26
Провадження № 3/533/153/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року Суддя Козельщинського районного суду
Полтавської області - Оксенюк М.М.
розглянувши матеріал, який надійшов з СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , номер картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП протягом року не притягувалася,
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В

Громадянка ОСОБА_1 ухилилася від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 03.05.2026 вчинив дрібну крадіжку майна ОСОБА_3 вартістю 1800,00 грн. за адресою: АДРЕСА_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
Громадянка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі.
Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але направила заву про розгляд справу без її участі. При обранні покарання ОСОБА_1 обрати покарання, відповідно скоєному.
Розгляд справи проводиться без участі сторін по справі, оскільки суддею не встановлено підстав для відкладення розгляду справи.
Суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.150,180 Сімейного кодексу України.
Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст. 18 КК України вбачається, що суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.
Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за умисне вбивство (статті 115-117), посягання на життя державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, захисника чи представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, представника іноземної держави (статті 112,348,379,400,443), умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121,частина третя статей 345,346,350,377,398), жорстоке поводження з тваринами (стаття 299), умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122,частина друга статей 345,346,350,377,398), диверсію (стаття 113), бандитизм (стаття 257), терористичний акт (стаття 258), захоплення заручників (статті 147і349), зґвалтування (стаття 152), сексуальне насильство (стаття 153), крадіжку (стаття 185,частина перша статей 262,308), грабіж (статті 186,262,308), розбій (стаття 187,частина третя статей 262,308), вимагання (статті 189,262,308), умисне знищення або пошкодження майна (частина друга статей 194,347,352,378,частини друга та третя статті 399), пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів (стаття 277), угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна (стаття 278), незаконне заволодіння транспортним засобом (частини друга, третя статті 289), хуліганство (стаття 296).
В частині першій ст.51 КУпАП, зазначено, що дрібним викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вважається, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частиною 5 перехідних положень Податкового кодексу України передбачено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Згідно підпункту 161.1.1 пункту 169.1 ст.169 розділу IV, Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги становить у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2026 року, становить 3328 гривень.
Вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №993902 від 07.05.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки остання ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у віці 13 років вчинив дрібну крадіжку майна потерпілої ОСОБА_3 .
Обираючи вид стягнення правопорушникові за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлені.
Враховуючи викладене, дані про особу ОСОБА_1 , суддя вважає доцільним застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді попередження.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 40-1,184, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП та застосувати відносно останньої адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
Реквізити сплати судового збору: стягувач - ДЕРЖАВНА СУДОВА АДМІНІСТРАЦІЯ УКРАЇНИ, місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, місто Київ, Київська область, 01601, код ЄДРПОУ 26255795,
отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок отримувача (IBAN) UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів шляхом подання скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя М.М. Оксенюк