ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1143/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/5347/23 Категорія: 304090000 	Піньковський Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді  	Новіков О. М., Василенко Л. І.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2026 (повний текст складено 10.03.2026, суддя в суді першої інстанції Піньковський Р. В.) у цивільній справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

 
в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2026078031 від 15.09.2019 по тілу кредиту 20880,53 грн, по відсотках 2757,48 грн, прострочене тіло кредиту 27119,57 грн, прострочені відсотки 23 983,47 грн, загальний розмір 74740,95 грн, а також судові витрати, мотивуючи про те, що  ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав належним чином свої зобов`язання по вказаному кредитному договору, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася зазначена заборгованість.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2026 позов у справі задоволено. Суд вказав на обґрунтованість доводів позивача про невиконання позичальником своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, передбачених договором.
Відповідач подав на вказане рішення суду 27.03.2026 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити банку в стягненні штрафних санкцій, простроченого тіла кредиту, а також відсотків, що нараховані з 14.03.2023, коли відповідач почав військову службу, мотивуючи про наявність відповідних пільг, а також про те, що він не отримував примірник позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ«ОТП Банк» просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 15.09.2019 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2026078031 щодо кредитних коштів у розмірі 5228,90 гривень з встановленої фінансовою процентною ставкою у розмірі 0 % в місяць, строком на 10 місяців, остаточний термін повернення 15.07.2020, а також відповідачем підписано Анкету-заяву від 15.09.2019 про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2026078031 CARD від 15.07.2019, у зв`язку з чим відповідачу відкрито кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту на строк 3 роки (з правом пролонгаціїї).
ОСОБА_1 15.09.2019 особистим підписом в паспорті споживчого кредиту підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підтвердив, що отримала всі необхідні пояснення для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в разі невиконання зобов`язань за договором.
Також в паспорті споживчого кредиту (інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), зазначено, що надається кредит в сумі 5228,90 грн, кредитна лінія 4500 грн (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору), строк кредитування 10 місяців, 36 місяців (з правом пролонгації), загальна річна процентна ставка 18,60 % річних.
Відповідно до розписки ОСОБА_1 на його ім`я відкрито картку № НОМЕР_1 з терміном дії 12/21. Крім того, відповідно до специфікації до кредитного договору №2026078031 від 15.09.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК», перераховано на рахунок ТОВ «ДІЄСА», кошти в розмірі 5399 грн на придбання товару.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2026078031 CARD від 15.07.2019 по рахунку № НОМЕР_2 , про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 3344120875, станом на 27.06.2023, ОСОБА_1 має заборгованість 74740,95 грн (по тілу кредиту 20880,53 грн, по відсотках 2757,48 грн, прострочене тіло кредиту 27119,57 грн, прострочені відсотки 23 983,47 грн).
З метою виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості представником АТ «ОТП Банк» за вих.1912/2023 від 29.06.2023 від 29.06.2023 на адресу ОСОБА_1 була направлена досудова вимога щодо дострокового погашення заборгованості, що сформувалась станом на 19.06.2023 за загальною сумою до сплати 74740,95 грн за кредитним договором №2026078031 CARD від 15.07.2019, яка задоволена не була, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався, сума боргу по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами позичальником наданими доказами не спростовується. 
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договором та не повернув їх у визначені строки разом із нарахованими відсотками, отже має непогашену заборгованість, вірно вказав про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими.
При цьому посилання апеляційної скарги відповідача на те, що ним не було отримано позовну заяву від відповідача при зверненні з позовом до суду, на правильність таких висновків не впливають, адже вказану позовну заяву було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Крім того примірник позовної заяви апеляційний суд додатково направив відповідачу на його електронну пошту, вказану в поданій апеляційній скарзі.
Водночас апеляційний суд враховує, що згідно довідки від 18.03.2026 №3/5 відповідач ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією та зарахований до списків особового складу ЗСУ з 14.03.2023.
Частиною 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З аналізу вказаної норми права вбачається, що пільги щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій за договорами кредиту мають такі категорії військовослужбовців:
- які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову;
- інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції або у відсічі збройної агресії рф проти України.
За обставин цієї справи відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 14.03.2023.
Відтак приписи ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування відсотків по кредиту поширюються і на відповідача із вказаної дати, що свідчить про часткову обґрунтованість відповідних аргументів скаржника.
З розрахунку заборгованості у справі (а.с.11-22), а також звіту-рахунку (а.с.24-39) вбачається, що станом на 13.03.2023 (день, що передує початку проходження військової служби) заборгованість відповідача за відсотками (поточними та простроченими) по кредиту складала 19 249,55 грн та саме у такому розмірі має бути стягнута на користь банку, враховуючи приписи ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а в задоволенні решти вимог про стягнення боргу за відсотками по кредиту слід відмовити.
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2026 у даній справі слід змінити в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотками у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права (ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), визначивши суму заборгованості за відсотками по кредиту, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, в розмірі 19 249,55 грн, а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
Остаточно до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 67 249,55 грн кредитної заборгованості за рішеннями судів двох інстанцій одночасно.
На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частки позовних вимог – 89,97%, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2415,06 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, з позивача на користь відповідача пропорційно до відхиленої частки позовних вимог – 10,03%, слід стягнути 403,80 грн судового збору за апеляційний перегляд справи. Після взаємозаліку стягнутих сум на підставі приписів ч.10 ст.141 ЦПК України остаточно з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2011,26 грн судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2026 у даній цивільній справі – змінити в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотками та вирішення питання про розподіл судових витрат, та визначивши суму заборгованості за відсотками по кредиту, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, в розмірі 19 249,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» 2011,26 грн судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
У решті рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2026 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 12.05. 2026.

Суддя-доповідач   

Судді