Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2026  	Справа №607/8338/26 Провадження №2-а/607/269/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.
при секретарі судового засідання: Канюці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Войнарського А.Й. від 15.04.2026 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №6974803 від 05.04.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Войнарський А.Й. звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №6974803 від 05.04.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП
У заявленому адміністративному позові представник позивача в його обґрунтування посилається на те, що постанова є неправомірною та необґрунтованою. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 05.04.2026 о 22 год. 06 хв. у м. Тернополі по вул. Руська, 3, керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.9 ґ ПДР. Так, позивач стверджує, що його зупинка поліцейським була безпідставною, оскільки вимог ПДР він не порушував. Зокрема, інспектором не встановлено та не доведено, яким чином він встановив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення та не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, адже позивач не порушував ПДР України. Водій ОСОБА_1 не погоджується із висновком поліцейського, а саме під час винесення постанови поліцейським не було надано йому жодних фото та відеодоказів вчинення ним адміністративного правопорушення, лише було вказано, що дану постанову, у випадку непогодження, можна оскаржити в судовому порядку. Позивач заперечив, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, однак поліцейський проігнорував та вирішив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП. З огляду на викладене вважає, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.
28 квітня 2026 року представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із оскаржуваної постанови, 05.04.2026 о 22 год. 06 хв. у м. Тернополі по вул. Руська, 3 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.9 ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Представник відповідача зазначає, що перевірку наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Перевірка наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснюється на підставі інформації, що міститься в Єдиній централізованій базі даних. А тому, представник відповідача вважає, що відсутність інформації про договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у Єдиній централізованій базі даних свідчить про вчинення водієм правопорушення і може бути підставою для зупинки транспортного засобу. Зазначає, що на виконання вимог ст. 245 КУпАП, поліцейським здійснено перевірку чинності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та було виявлено, що станом на 05.04.2026 (дата розгляду адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови) водій не мав чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Витяги з офіційного сайту МТСБУ про результати пошуку додаються до матеріалів адміністративної справи. Представник відповідача стверджує, що відеозаписами з нагрудного відео реєстратора поліцейського, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, зафіксовано не пред`явлення позивачем чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу працівників поліції. Зокрема, на вимогу пред`явити страховий поліс, позивач стверджує що поліса в неї немає. Таким чином, факт порушення позивачем ПДР був виявлений поліцейським з дотриманням вимог закону, зупинка транспортного засобу була законною, а тому позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року адміністративний позов призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6974803 від 05.04.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 05.04.2026 о 22 год. 06 хв. у м. Тернополі по вул. Руська, 3, керував транспортним засобом «Hyundai ІХ35», державний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.
Пунктом 2.1 ґ ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Аналогічні положення закріплені також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ним приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відсутність поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З наявного у справі відеозапису встановлено, що після зупинки автомобіля позивача, інспектор поліції повідомив підставу зупинки – відсутність в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей щодо наявності закріпленого за автомобілем страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В свою чергу представник відповідача стверджує, що відсутність інформації про договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у Єдиній централізованій базі даних є законною підставою для зупинки транспортного засобу.
Пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Водночас, твердження представника відповідача про те, що підставою для зупинки транспортного засобу стала наявність інформації про вчинення ним порушення пункту 2.1 «ґ» ПДР – відсутність у водія чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є таким, що не ґрунтується на нормах Закону, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2.4 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.
Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до пунктів 21.2, 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).
Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, в тому числі відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.
У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що в межах цих конкретних правовідносин, за встановлених судом обставин, представником відповідача не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР та як наслідок, у поліцейського не виникло підстав, зокрема, вимагати у водія договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
А тому, суд, відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У відповідності із абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України. З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 , на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, тому на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у розмірі, встановленому при зверненні до суду із адміністративним позовом.
На підставі ст. 9, ч. 1 ст. 126, ч. 1 п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 268, 279, 280 КУпАП, та керуючись ст.ст. 70, 72, 77, 122, 139, 149, 242, 244, 246, 257, 271, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Войнарського А.Й. від 15.04.2026 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №6974803 від 05.04.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП – задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6974803 від 05.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. – скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь держави витрати по сплаті судового збору, що становить 665,60 грн. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду складено 18 травня 2026 року.

Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддя	Ю. І. Дзюбановський