Справа №: 398/851/26	

Провадження №: 2-а/398/58/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"28" квітня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Петренко С.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до якої просив визнати протиправною та скасувати постанову № 1635 від 30.10.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; провадження по справі закрити; стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову вказує, що рішення відповідача є протиправним, а постанова № 1635 від 30.10.2025 року підлягає скасуванню, виходячи з наступних окремих та самостійних підстав: він не є суб`єктом відповідальності (призовником, військовозобов`язаним, резервістом) за статтею 210 КУпАП оскільки виключений з військового обліку військовозобов`язаних 03.06.2021 року згідно протоколу військово- лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2021р №103та рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відсутній факт скоєння адміністративного правопорушення ст. 210 КУпАП, оскільки він не порушував норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», бо виключений з військового обліку військовозобов`язаних 03.06.2021 року згідно протоколу військово-лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2021р № 103 та рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 і про це знав відповідач приймаючи оскаржувану постанову; відповідачем було оформлено протокол №1635 від 27.10.2025р по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, а постанову про адміністративне правопорушення складено зовсім за іншою статтею, а саме ч.3 ст.210-1 КУпАП, що є окремою підставою для скасування постанови №1635. Відсутній факт скоєння адміністративного правопорушення за ст. 210-1КУпАП, оскільки він не порушував норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» адже по-перше виключений з військового обліку військовозобов`язаних 03.06.2021 року згідно протоколу військово-лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.06.2021р №103та рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 , по-друге, Постанова №1635 від 30.10.2025 не містить посилань на порушень ним вказаного Закону, що не завадило Відповідачу протиправно застосувати ч.3 ст.2101 КУпАП; відповідачем не було вручено йому постанову №1635 від 30.10.2025 та не було її надіслано за його адресою, однак з незрозумілих причин до ВДВС направлено постанову не на 17000грн, а на 34000грн. Подвійний розмір штрафу можливий лише у випадку несплати чи не оскарження штрафу протягом 15 днів з моменту вручення постанови; спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 38 КУпАП що також серед інших порушень з боку відповідача, є окремою підставою для скасування постанови №1635; положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Вважає, що доказом, підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення та підставою складання Постанови про адміністративне правопорушення має бути протокол, то слід зазначити, що за відсутності протоколу по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, винесення постанови про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП є незаконним.
29.03.2026 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в справі. Посилається нате що, під час перевірки облікових даних військовозобов`язаного, відповідно до наявних в ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 було встановлено, що у відповідності до довідки має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проте не став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із даним фактом, діловодом відділення обліку мобілізаційної роботи третього взводу було складено протокол № 1635 від 27.10.2025 року за ч.3 ст.210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено на 09 годину 00 хвилин 27.10.2025 року про що зазначено у протоколі та повідомлено позивачу, після чого 30.10.2025 року враховуючи наявні докази, надані пояснення, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, особу особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, винесено постанову № 1635 від 30.10.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, просив в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 
Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.
Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
Суд встановив, що 30.10.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення № 1635 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 з 19.05.2025 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка регулює питання взяття на військовий облік, зняття з нього та виключення з нього, вважається як особа, що не стала на облік в зазначений термін, 7 діб.
Відповідно до оскаржуваної постанови позивач звертає увагу на те, що порушення вищевказаних норм полягає в тому, що він змінив місце проживання і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів, чим порушив вимоги абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 р. №1487 (зі змінами), абз. 2, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
Як вбачається з протоколу № 1635 від 27.10.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, ОСОБА_1 в поясненнях зазначив, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного має статус непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку. Просив на основі долучених матеріалів внести в електронну базу «Оберіг» відомості про його дійсний статус непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку. Копію протоколу отримав 27.10.2025 р.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 210 КУпАП встановлена відповідальність за Порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.
Відповідно до частини четвертої ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Пунктом 10-1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 (в редакції від 18.05.2024) було визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів).
У свою чергу, абзацом 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Відповідно до положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як було зазначено вище, з 19.05.2024, у період проведення мобілізації та дії воєнного стану на військовозобов`язаних, які залишили або покинули своє місце проживання, покладено безальтернативний обов`язок, в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
За приписами ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Відповідно до положення ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014, підставою для відкликання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема повернулася до покинутого місця постійного проживання.
Пунктом 3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014, у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду.
З урахуванням чого, без зняття з реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, у встановленому законом порядку, позивач не був звільнений від обов`язку визначеного ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
За приписами ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Згідно до висновку, викладеному Верховним Судом у Постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17, триваючим правопорушенням слід вважати проступок пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Так, у позивача, який був зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_1 , з моменту набрання чинності п. 10-1 додатка 2 «Правил військово обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, у період з 19.05.2024 по 26.05.2024, виник обов`язок встати на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи, який ним не було виконано.
Разом тим, суд звертає увагу, що протокол №1635 від 30.10.2025 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КупАП, та в оскаржуваній постанові його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Проте у фабулі постанови №1635 від 30.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.(а.с.10).
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Також, суд зауважує, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 1635 від 27.10.2025, однак до якого подано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02.07.2021 р. в якому зазначено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 8-а, гр. 2, згідно наказу МОУ № 402 від 2008 року. ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 – 03.06.2021 р. протокол № 103.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією № 3.
Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.
Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 3, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції № 3, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Також, судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, обставин, які пом`якшують відповідальність відповідачем не встановлено.
Однак, з урахуванням вказаних обставин про наявність у позивача інвалідності і дійсно непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 8-а, гр. 2, згідно наказу МОУ № 402 від 2008 року, а тому суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах є пом`якшуючі обставини, які не оцінені відповідачем, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлена ІІ група з 03.06.2021, відомостей ІНФОРМАЦІЯ_3 , що ОСОБА_1 , 03.06.2021 виключений з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Всі інші доводи та аргументи представника позивача були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу під час розгляду цієї справи, проте не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Судом враховується, що межею, яка розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, не доведена в повному обсязі із належними і достовірними доказами, а тому виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.
Поряд з тим, частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи слідує, що позивачем плачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 532 грн 48 коп.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 532 грн 48 коп. сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 від 30.10.2025 року № 1635 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві гривні) грн. 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 28.04.2026 р.

Суддя С.Ю. ПЕТРЕНКО