Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2026  	Справа №607/20388/25 Провадження №2-о/607/67/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
 
головуючого судді Вийванка О. М. 
 
за участю секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р. 
учасників справи:
заявника ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ: 

 
Заявник ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що 04 березня 2006 року вона вийшла заміж за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У шлюбі з ОСОБА_6 у них народилося двоє синів, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
02 березня 2022 року після повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України чоловік заявника ОСОБА_6 був призваний на військову службу під час мобілізації. 
Наприкінці березня 2023 року її чоловік ОСОБА_6 розпочав процедуру звільнення з військової служби, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, а саме його бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
У зв`язку з цим, командування військової частини, де проходив військову службу чоловік заявника, скерувала відповідні документи для розгляду (з метою перевірки факту наявності/відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд) до ІНФОРМАЦІЯ_7 ). 
Однак, в квітні 2023 року до неї подзвонив її чоловік ОСОБА_6 , який на той час перебував в зоні бойових дій, та повідомив, що його рапорт про звільнення з військової служби залишають без задоволення,- оскільки, як повідомили йому в стройовому підрозділу військової частини, у нього є заявника, тобто його дружина, яка може забезпечити догляд його бабусі. При цьому, її чоловік попросив, щоб вона подала заяву про розірвання шлюбу, оскільки з його слів було зрозуміло, що він вже ні психологічно ні фізично не витримує того навантаження, яке було в зоні бойових дій. 
Враховуючи обставини та, зокрема, те, що її чоловік був дуже морально виснаженим, не витримує того навантаження, в травні 2023 року вона звернулася до адвоката з проханням підготувати позовну заяву про розірвання шлюбу та як наслідок, заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2023 у справі № 607/9891/23 шлюб між заявником та її чоловіком ОСОБА_6 було розірвано. 
Не зважаючи на факт подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та ухвалення судом рішення про його розірвання, шлюб між заявником та ОСОБА_6 фактично продовжив своє існування, адже вони надалі вважали себе однією сім`єю, обговорювали та вирішували побутові питання, спільно приймали рішення щодо добробуту їхньої сім`ї та виховання дітей. 
Так, після розірвання шлюбу, заявник із чоловіком ОСОБА_6 продовжили проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, несли витрати на утримання житла, його ремонт, проводили спільно час зі своїми дітьми, спільно відвідували родичів один одного та спільних друзів, спільно піклувалися про своїх дітей та утримували їх, разом відпочивали та проводили дозвілля, а тому фактично перебували у сімейних стосунках, однак повторно шлюб не реєстрували, бо чоловік вважав, що це допоможе йому в розгляді його документів на звільнення. 
Крім того, в період перебування її чоловіка ОСОБА_6 в зоні бойових дій, вона майже кожного дня з ним спілкувалася по телефону, підтримувала його, обговорювала з ним різного роду побутові справи, витрати на утримання будинку, придбання для дітей речей, одягу та інші сімейні питання. 
07 листопада 2023 року до заявника подзвонили з військової частини, де проходив військову службу її чоловік та повідомили, що того ж дня ОСОБА_6 , виконуючи бойове завдання за призначенням із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, поблизу населеного пункту Левадне Запорізької області отримав важке поранення та у важкому стані був доставлений у реанімаційне відділення КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР міста Запоріжжя. 
Дізнавшись про це, заявник одразу поїхала до чоловіка в лікарню, оскільки зі слів побратимів розуміла, що це може бути останньою можливістю побачити його живим і її присутність біля нього та підтримка допоможуть йому вижити, однак ІНФОРМАЦІЯ_8 , не приходячи до свідомості, ОСОБА_6 помер в приміщенні КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР міста Запоріжжя. 
Надалі, отримавши тіло ОСОБА_6 , саме заявник займалася його похованням та організовувала похоронну церемонію, а також зареєструвала його смерть у Великогаївській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. 
У зв`язку із смертю ОСОБА_6 , в період проходження ним військової служби члени його сім`ї та, зокрема, заявник отримали сповіщення № 140 від 15.11.2023 року за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , що є підставою для подання документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця. 
Таким чином, для призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_6 під час виконання ним обов`язків військової служби, що настала смерть настала внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби заявнику просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю без шлюбу з 20 вересня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив, що інформація, яка була витребувана судом з банку, підтвердила доводи того, що фактично коштами ОСОБА_6 користувалася заявник ОСОБА_1 як його дружина, між котрими шлюб було розірвано, однак вони продовжували вести спільний побут та проживати однією сім`єю. 
Заявник у судовому засіданні підтримала доводи свого представника та просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю без шлюбу. 
Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не заявилися, однак подали заяви, в яких вказали, що вони повністю підтверджують обставини, викладені заявником в заяві щодо їх спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому просять суд задовольнити заяву заявника. 
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення, в яких вказує, що обґрунтування заяви є недостатнім, належних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю не надано, заявником не надано достовірних доказів, які отримані законним шляхом та відповідно чинному законодавству, щодо факту спільного проживання. Відтак, оскільки належних, допустимих і достатніх доказів про проживання заявника із загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним, а тому з урахуванням вищевказаного просить суд у задоволенні заяви заявника відмовити у повному обсязі. 
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, однак про місце, час та дату розгляду даної справи повідомлялися належним чином.
При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі. 
Ухвалами суду витребувано докази. 
Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. 
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженка с. Магдалівка Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.07.2006 Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області та Витяг з реєстру Великогаївської громади № 2023/009581777 від 22.11.2023. 
04 березня 2006 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований шлюб, про що того ж дня виконавчим комітетом Мигдалівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , видане повторно 28.06.2022 Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 
В даному шлюбі у них народилося двоє синів, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 21.08.2006 Виконавчим комітетом Мигдалівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 28.06.2022 Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 06 червня 2013 року Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.06.2013. 
02 березня 2022 року після повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України мій чоловік ОСОБА_6 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_11 на військову службу під час мобілізації, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_5 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_6 від 24.07.2023. 
Судом з`ясовано, що в березні 2023 року ОСОБА_6 розпочав процедуру звільнення з військової служби у відповідності до вимог пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за підпунктом «г» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, про що свідчить рапорт ОСОБА_6 від 30.03.2023. 
У зв`язку з цим, командування військової частини, де проходив військову службу ОСОБА_6 , скерувала відповідні документи для розгляду (з метою перевірки факту наявності/відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_12 ), про що свідчать копія подання та листа військової частини НОМЕР_7 від 02.04.2023 за № 1534. 
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2023 у справі № 607/9891/23 шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано. 
Як стверджує заявник ОСОБА_1 у поданій нею заяві, після розірвання шлюбу, вона із ОСОБА_6 продовжили проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, несли витрати на утримання житла, його ремонт, проводили спільно час зі своїми дітьми, спільно відвідували родичів один одного та спільних друзів, спільно піклувалися про своїх дітей та утримували їх, разом відпочивали та проводили дозвілля, а тому фактично перебували у сімейних стосунках. 
Зокрема, в період перебування ОСОБА_6 в зоні бойових дій, заявник майже кожного дня з ним спілкувалася по телефону, підтримувала його, обговорювала з ним різного роду побутові справи, витрати на утримання будинку, придбання для дітей речей, одягу та інші сімейні питання, що, зокрема, підтверджується скріншотами (знімками екрану) з мобільного телефону ОСОБА_6 та з телефону заявника щодо вхідних/вихідних дзвінків, вхідних/вихідних текстових повідомлень, переписки в різних месенджерах. 
При цьому, заявник зазначила, що в період перебування ОСОБА_6 в зоні бойових дій, вирішення всіх сімейних справ було за нею, а тому ОСОБА_6 залишив їй свою карту для виплат за № НОМЕР_8 , на яку нараховувалося грошове утримання військовослужбовця, щоб заявник могла оплачувати послуги з утримання будинку, купувати все необхідне дітям та для покращення благоустрою їх домогосподарства, про що свідчить виписка по рахунку № НОМЕР_8 за період з 01.05.2023 по 13.11.2023 АТ КБ «Приватбанк», в якій міститься інформація про підтвердження операцій за даною платіжною карткою, зокрема, зняття грошових коштів з карткового рахунку за вказаний період. 
15 листопада 2023 року за № 11057 з ІНФОРМАЦІЯ_9 на адресу заявника надіслано сповіщення сім`ї № 140, згідно якого сповіщено, що ОСОБА_6 , виконуючи бойове завдання за призначенням із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, поблизу населеного пункту Левадне Запорізької області отримав важке поранення та у важкому стані був доставлений у реанімаційне відділення КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР міста Запоріжжя. 
ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Запоріжжя помер ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 , видане 22.11.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 131. 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 7703 від 13.11.2023, виданого лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_9 КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок поліорганної недостатності, спричиненої одиночним проникаючим сліпим осколковим пораненням голови з руйнуванням головного мозку. 
Заявник як на підставі наведених вище обставин просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю без шлюбу та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 вересня 2023 року по 12 листопада 2023 року. 
Суд погоджується з такими аргументами заявника, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
В силу ч. 2 та ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. 
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.
Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав суду показання, що він є сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 . Про розірвання шлюбу дізнався після загибелі батька, причини розірвання йому невідомі, оскільки батьки перебували в хороших відносинах, зідзвонювалися постійно, мати вирішувала сімейно-побутові питання за відсутності батька, однак конфлікти між батьками не вникали, спільно обговорювали та узгоджували вирішення цих питань. В лікарні після поранення батька відвідували мати ОСОБА_1 та питаннями похорону батька займалася також мати. Підтвердив факт наявності сімейних відносин та проживання однією сім`єю. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав суду показання, що він є заявник є його невісткою. ОСОБА_6 перебував в нормальних відносинах із заявником, вели спільне господарство до дня загибелі. У лікарню після поранення приїжджала його невістка ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та після його смерті похорони організовувала також вона. Про розірвання шлюбу не знав до моменту загибелі сина. Підтвердив факт наявності сімейних відносин та проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_6 . 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду показання, пояснивши, вони виросли в одному селі, вчилися в одній школі, разом були на війні та перебували в хороших відносинах. ОСОБА_6 був прикомандирований до його відділення, жили поруч. Щодо відносин заявника та ОСОБА_6 , то вказав, що хороша сім`я, був в гостях у них, ОСОБА_6 був прикладом хорошого сім`янина. Про розірвання шлюбу між ними йому було невідомо. Пояснив, що за першої можливості ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зідзвонювалися щодо вирішення сімейно-побутових та інших питань. Підтвердив факт їхнього проживання однією сім`єю. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав суду показання, пояснивши, що вони служили разом, були на одній позиції, разом харчувалися, знає, що часто ОСОБА_12 спілкувався зі своєю дружиною по відеозв`язку, про розірвання шлюбу між ними не знав. Крім цього, вказав, що йому було відомо, що ОСОБА_13 мала картку ОСОБА_6 та користувалася грошима. Підтвердив факт їхнього проживання однією сім`єю. 
Вищевказані наявні в матеріалах справи докази, які досліджені в судовому засіданні та описані судом вище, які нічим не спростовані, в їх сукупності та взаємозв`язку, дають суду можливість дійти висновку, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 вересня 2023 року по 12 листопада 2023 року проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу. 
Також судом встановлено, що упродовж вказаного періоду ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_6 не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її прав, а саме, призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю ОСОБА_6 під час виконання ним обов`язків військової служби, що настала смерть внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відтак такий факт породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання. 
Отже, заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання із ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 20 вересня 2023 року по 12 листопада 2023 року, підлягає до задоволення. 
Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 12, 258, 259, 265, 273, 294, 315, 317, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 

УХВАЛИВ: 

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 вересня 2023 року по 12 листопада 2023 року. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Учасники справи: 
заявник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , місце проживання АДРЕСА_1 ;
заінтересовані особи: 
1. ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , місце проживання АДРЕСА_1 ;
2. ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце проживання АДРЕСА_2 ;
3. ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , місце проживання АДРЕСА_2 ;
4. Міністерство оборони України, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 00034022, місцезнаходження м. Київ проспект Повітрофлотський, 6;
5. ІНФОРМАЦІЯ_1 , унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 07704709, місцезнаходження вул. Січових Стрільців, 2, м. Тернопіль. 
Повний текст рішення суду складено та підписано 04 травня 2026 року. 
Головуючий суддя    	О. М. Вийванко