Справа № 487/3491/26 
Провадження № 3/487/699/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., прокурора Чернявського Я.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в АР Крим, м. Сімферополь, громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , працює щелепно-лицьовим хірургом в КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня», 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 265 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, остання обвинувачується у тому, що будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон) порушила вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, а саме щодо несвоєчасного подання без поважних на те причин, декларації типу «щорічна» (після звільнення) за 2025 рік, чим скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
В ході збору доказів встановлено, що відповідно до наказу №859-л від 31.12.2024 затверджено перелік лікарів КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд до переліку яких увійшов лікар хірургічного відділення хірургічної стоматології та щелепно-лицьової хірургії ОСОБА_1 .
Таким чином, будучи членом ЕКОПФО КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» - ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, і на неї поширюється юридична відповідальність за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
В подальшому, відповідно до наказу № 822-Л від 16.12.2025 затверджено список членів експертної команди на 2026 рік, відповідно до нового наказу ОСОБА_1 не включено до оновленого списку, тобто остання припинила виконувати функції члена ЕКОПФО.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) - декларантами є всі особи, які входять (призначені/відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у тому числі які залучені до роботи на правах членів).
Згідно цього ж роз`яснення особи, які виключені з Переліку лікарів після щорічної компанії декларування (тобто у період з 01 квітня до 31 грудня включно) зобов`язані подати щорічну декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» - до 31 березня (включно) року, наступного за роком виключення з Переліку лікарів.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 будучи виключеною з переліку лікарів 16.12.2025 зобов`язана подати «щорічну» (після звільнення) декларацію за 2025 рік у термін до 31.03.2026 року (включно).
Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу «після звільнення» за 2025 рік подала лише 03.04.2026, чим допустила порушення встановленого строку подання електронної декларації, що підтверджується витягом з веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій.
Відповідно до листа КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» № 60/01-12 від 13.04.2026 керівництвом лікарні на оперативних нарадах доводилася інформація до керівників структурних підрозділів (завідуючих відділеннями) про необхідність подання декларації яка в подальшому доводилася до лікарів, які включені до складу експертних комісій. Щодо обізнаності про включення до складу експертної команди, вказана інформація також доводилася на оперативних нарадах, окрім того перелік лікарів, які включені для експертних команд оприлюднено на офіційному сайті лікарні та повідомлено через месенджери.
Вказаний факт також підтверджено поясненням завідувача центру хірургії голови та шиї ОСОБА_2 , який повідомив, що дійсно на нарадах озвучувалася вказана інформація і він в подальшому як безпосередній керівник повідомляв ОСОБА_1 про необхідність подання декларації.
Окрім того, факт обізнаності про належність до членів ЕКОПФО до суб`єктів декларування та термінів подання декларації підтверджується поданою ОСОБА_1 «щорічною» декларацією за 2024 рік.
Відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.
Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/ 0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
На підставі викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 позиції слід зазначити, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.
Так, з моменту виключення ОСОБА_1 зі складу ЕКОПФО КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» (16.12.2025) до кінцевого терміну подачі декларації «після звільнення» за 2025 рік - 31.03.2026, остання мала достатньо часу для збору всієї необхідної інформації, щоб подати декларацію у встановлений законом термін.
З урахуванням викладеного в ході збору доказів, поважних причин для несвоєчасного подання декларації «після звільнення» за 2025 рік у ОСОБА_1 не встановлено.
Таким чином, відповідно до протоколу №265 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30.04.2026, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 03.04.2026 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне, без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування – «щорічна» (після звільнення) за 2025 рік.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, пояснила, що їй не повідомили про виключення з членів експертної команди. Протягом її перебування в складі експертних команд, вона фактично жодного разу не була залучена до роботи в них, не брала участі у засіданнях тих же експертних команд. Приблизно 02.04.2026 їй колега повідомила, що їх виключили з членів експертної команди і потрібно подати декларацію. Вона спитала яку саме декларацію подавати, їй відповіли «після звільнення» і вона подала декларацію з таким типом. З наказом про виключення з членів експертної команди її не ознайомлювали, а також не повідомляли про необхідність подання декларації.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. 
Вислухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона, об`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже, диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, а саме примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 цього ж Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (із змінами, внесеними згідно із Законами № 3621-IX від 21.03.2024, № 4170-IX від 19.12.2024), суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.
Наказом №859-л від 31.12.2024 затверджено перелік лікарів КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд (ЕКОПФО), до переліку яких увійшла лікар хірургічного відділення хірургічної стоматології та щелепно-лицьової хірургії ОСОБА_1 .
Таким чином, будучи членом ЕКОПФО КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» - ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, і на неї поширюється юридична відповідальність за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Наказом № 822-Л від 16.12.2025 затверджено список членів експертної команди на 2026 рік, відповідно до якого ОСОБА_1 не включено до оновленого списку, тобто остання припинила виконувати функції члена ЕКОПФО.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи виключеною з ЕКОПФО 16.12.2025, зобов`язана була подати декларацію «щорічна» (після звільнення) за 2025 рік до 31.03.2026.
Однак, згідно з витягом із офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 фактично подала вказану декларацію 03.04.2026.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Проте, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 була ознайомлена з наказом № 822-Л від 16.12.2025, яким затверджено список членів експертної команди на 2026 рік, до якого вона не увійшла.
Суд критично оцінює лист КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня» № 60/01-12 від 13.04.2026 (на який міститься посилання у протоколі та доданий до протоколу) про те, що керівництво лікарні на оперативних нарадах доводило до відома керівників структурних підрозділів інформацію про необхідність подання декларацій, яка в подальшому нібито передавалася лікарям-членам експертних комісій, зокрема через месенджери. Також суд відхиляє як беззаперечні докази обізнаності ОСОБА_1 з її обов`язком подати декларацію пояснення завідувача центру хірургії голови та шиї ОСОБА_2 , а також надані скріншоти з сайту лікарні та месенджерів, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 фактично прочитала повідомлення у месенджерах, є учасником відповідної групи у месенджері, чи ознайомлювалася з інформацією на вебсайті закладу. Наявність загальних відомостей на сайті лікарні не нівелює обов`язку роботодавця письмово та під особистий підпис ознайомити працівника з наказом про його включення до складу або виключення з експертної команди, оскільки участь у таких комісіях безпосередньо змінює коло посадових (робочих) обов`язків працівника та впливає на набуття чи припинення ним статусу суб`єкта декларування. Належним доказом повідомлення, у даному випадку про виключення з членів ЕКОПФО, може бути виключно розпорядчий документ з особистим підписом ОСОБА_1 .
Також слід зазначити, що ОСОБА_1 самостійно, до виявлення вказаного правопорушення відповідними органами, 03 квітня 2026 року подала декларацію, тому мета фінансового контролю щодо забезпечення фінансового контролю та прозорості майнового стану суб`єкта декларування була досягнута. 
Вказане у сукупності переконує суд у тому, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення вказаного правопорушення.
Враховуючи такі обставини, суд вважає, що матеріалами справи не доведено наявності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому у суду є підстави стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтями 7, 9, 172-6, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП – закрити в зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя:       З.М. Сухаревич