ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/5452/26
провадження № 2/753/8405/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 97 516,71 грн.
На обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 08.07.2024 на підставі кредитного договору № 200329330639 (надалі - кредитний договір) видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 70000 грн., який пізніше було збільшено до 70000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.10.2025 складає 97516.71 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 71 копійка) грн., з яких: - 69362.42 грн. - заборгованість за кредитом; - 28154.29 грн. - заборгованість процентами; - 0 грн. - заборгованість за комісією.
Ухвалою від 24.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; визнав справу малозначноюта призначив в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи; роз`яснив відповідачам, що вони мають право у строк для подання відзиву подати суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без представника банку.
Відповідач подав клопотання, у якому позов визнав в повному обсязі, просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Просив розгляд справи проводити без його участі.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про прийняття визнання позову відповідачем у справі з таких мотивів.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредитного ліміту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути також заборгованість за простроченими відсотками. 
Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог
Згідно з нормами частин 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України:
1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
2. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Позов є обґрунтованим, з процесуальними наслідками, передбаченими ст. 208, 256 ЦПК України, учасники справи ознайомлені, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Щодо розстрочення виконання рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідачів, соціальний аспект, складну ситуацію в енергетиці та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідача на максимально можливий строк.
При цьому, Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідачів добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку із визнанням позовних вимог, керуючись положеннями ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, 50 відсотків судового збору, що становить 1 211,20 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету; а 1 211,20 грн - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись нормами ст. 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 97 516,71 грн, судовий збір у розмірі 1211.20 грн, разом - 98 727,91 грн.
Розстрочити виконання рішення на 12 місяців, а саме - відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість однаковими частинами упродовж 12-ти місяців, тобто по 8 227,32 грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Повернути Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» з Державного бюджету України 1 211,20 грн судового збору, сплаченого за подання позову відповідно до платіжної інструкції від 12.12.2025 року № 26.
Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 21.05.2026.

Суддя В.М. Маркєлова