ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа№ 910/15991/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Хрипуна О.О. 
Коробенка Г.П. 

при секретарі судового засідання: Нечасний О.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Підлипенський Денис Вадимович 
від третьої особи 1: Аксіатова М.Ю. (в залі суду) - посвідчення адвоката № 2285 від 25.05.2016
від третьої особи 2: Цалованська-Луференко Я.Л. (в залі суду) - посвідчення адвоката № 8317/10 від 15.04.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 (повний текст складено 26.01.2024)
у справі № 910/15991/23 (суддя Картавцева Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддуес"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 (третя особа-1)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк альянс" (третя особа-2)
про стягнення 3 514 920,00 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Буддуес" (далі - ТОВ "Буддуес", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України (далі - ТОВ "Оператор ГТС України", відповідач) про стягнення 3 514 920,00 грн безпідставно набутих коштів від Акціонерного товариства "Банк Альянс" (далі - АТ "Банк Альянс", Банк, третя особа-2).
Позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно набув від Банку кошти в розмірі 3 514 920,00 грн за банківською гарантією від 19.08.2021 № 10568-21, оскільки позивач не порушив умов основного зобов`язання в частині своєчасного виконання підрядних робіт, адже строки виконання цих робіт та дія Договору підряду були пролонговані на строк дії обставин непереборної сили (форс-мажору), про наявність яких відповідач був повідомлений, тому наявні підстави для повернення цих коштів позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 
Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень та мотиви їх прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав недоведеними обставини виконання позивачем взятого на себе основного зобов`язання, яке було забезпечено банківською гарантією, а факт повідомлення відповідача про початок обставин непереборної сили з наданням відповідного сертифіката ТПП України у встановлені Договором строки - не підтвердженим належними доказами. 
Також у рішенні зазначено, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про належне виконання зобов`язання за безумовною та безвідкличною банківською гарантією саме Банком, а не позивачем, і сплата таких коштів Банку є саме оплатою зворотної вимоги банка-гаранта, а не сплатою гарантійних сум на користь відповідача як бенефіціара, з огляду на що відсутні обставини, які надавали б право позивачу на стягнення з відповідача коштів, які на користь останнього були сплачені Банком на виконання договірних зобов`язань.
До того ж, встановивши обставини існування між сторонами договірних відносин, місцевий господарський суд виснував про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заявленого розміру грошових коштів на підставі статті 1212 ЦК України.
При вирішенні спору суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 07.12.2021 у справі № 910/2831/20, від 21.12.2021 у справі № 910/17772/20 щодо питання застосування, зокрема положень статей 560, 563, 565 ЦК України.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Буддуес" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні щодо відсутні в матеріалах справи доказів на підтвердження: виконання позивачем робіт за Договором підряду в повному обсязі та у встановлені строки; погодження сторонами зміни строку виконання робіт в порядку, встановленому пунктом 4.2 Договору; повідомлення позивачем відповідача у строк, визначений пунктом 8.2 Договору, про початок обставин непереборної сили у письмовій формі та надання встановленого договором сертифіката ТПП України, що могло б бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на час дії форс-мажору; наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором у визначений пунктом 4.1 Договору строк.
Крім того, суд апеляційної інстанції визнав правильним зазначення місцевим господарським судом про те, що встановлені у справі обставини свідчать про належне виконання Банком зобов`язань за банківською гарантією. При цьому вказав, що виконання безумовної та безвідкличної банківської гарантії після пред`явлення письмової вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" з дотриманням умов банківської гарантії здійснено саме Банком, а не ТОВ "Буддуес", що надає Банку право на зворотну вимогу до боржника в межах сплаченої суми, однак доказів сплати позивачем грошових коштів в розмірі банківської гарантії на користь Банку чи відповідача в матеріалах справи немає.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно виснував, що позивач необґрунтовано посилався на статтю 1212 ЦК України як на матеріально-правову підставу позову.
Постановою Верховного Суду від 12.09.2024 закрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Буддуес" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); касаційну скаргу ТОВ "Буддуес" в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, залишено без задоволення; постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 залишено без змін.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
03.05.2024 особа, яка не брала участі у даній справі, - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) у порядку частини 1 статті 254 ГПК України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 910/15991/23; зупинити дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 910/15991/23; позов ТОВ "Буддуес" до ТОВ "Оператор ГТС України" про стягнення грошових коштів задовольнити частково; стягнути грошові кошти у розмірі 771 597,46 грн; судові витрати покласти на відповідача. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції у цій справі безпосередньо стосується прав та обов`язків скаржника, оскільки: 
-19.08.2021 між ОСОБА_1 та АТ "Банк Альянс" укладено Договір поруки №10568-21/п/2, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився перед Банком за виконання позивачем - ТОВ "Буддуес" зобов`язань за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021 з граничною сумою 3 514 820 грн;
-19.08.2021 між ОСОБА_1 та АТ "Банк Альянс" укладено Договір застави майнових прав №21-002-140/МП, який забезпечив вимоги заставодержателя - Банку, що випливають з Договору про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021, укладеного між позивачем та Банком;
- з отриманої 24.04.2024 скаржником в АТ "Банк Альянс" інформації та виписки по особовому рахунку за період з 01.07.2021 по 26.09.2023 вбачається, що 26.09.2023 Банк здійснив договірне списання грошових коштів з його рахунку на виконання пункту 3.1.10 Договору застави майнових прав №21-002-140/МП від 19.08.2021 в розмірі 21 000,00 доларів США, що в еквівалентні складає 771 597, 46 грн;
- в провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/1704/23 за позовом АТ "Банк Альянс" до ТОВ "Буддуес", ТОВ "Валдпро", ОСОБА_1 про стягнення солідарно в порядку регресу заборгованості в розмірі 2 730 931,31 грн за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021, в основу підстав цього позову покладено обставини, про які зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, а саме: позивачем не забезпечено своєчасного виконання зобов`язань за Договором підряду № 2108000092 від 20.08.2021 та, як наслідок, судом встановлено належне виконання Банком своїх зобов`язань за банківською гарантією №10568-21 від 19.08.2021. При цьому суд першої інстанції зазначив, що Банк-гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові у встановлених законом та договором випадках;
- у цій справі судом встановлено обставини, які входять одночасно до предмету доказування у справі, що розглядається Господарським судом Миколаївської області, 915/1704/23, і мають для неї преюдиційне значення;
-оскільки зобов`язання скаржника за Договором поруки та Договором застави майнових прав від 19.08.2021 мають похідний характер по відношенню до зобов`язань, які виникають за Договором надання гарантії, то внаслідок встановлення преюдиційної обставини - невиконання позивачем (ТОВ "Буддуес") основного зобов`язання за Договором підряду №2108000092, ОСОБА_1 фактично позбавляється можливості висловлювати свої заперечення щодо пред`явлених йому позовних вимог, що суперечить статті 555 ЦК України, яка гарантує поручителю право висловлювати свої заперечення, що стосуються вимог кредитора, та статті 15 ЦК України, яка гарантує право на захист цивільного права кожній особі.
Отже, з огляду на вказані доводи, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв у даній справі рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки, не залучивши його до участі у цій справі, що, відповідно, є підставою для скасування зазначеного рішення у відповідності до вимог пункту 4 частини 3 статті 277 ГПК України.
Крім того, ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам відсутності підстав для здійснення виплати за банківською гарантією, а також при розгляді цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій не надавалась оцінка обставинам форс-мажору з огляду на приписи пунктів 8.4, 8.5 Договору підряду та аргументи щодо застосування відповідної судової практики Верховного Суду (постанови від 12.03.2024 у справі №911/2635/22, від 13.03.2024 у справі №686/16312/22). 
Поряд з цим, так як, на думку скаржника, у даній справі має місце факт відсутності порушень позивачем умов Договору підряду, бо останній є продовженим через настання форс-мажорних обставин, тому відповідач безпідставно отримав за банківською гарантією грошові кошти, які підлягають стягненню з нього на підставі статті 1212 ЦК України. Водночас, оскільки з рахунку скаржника списано кошти в розмірі 771 597,46 грн, він просить змініти рішення суду першої інстанції в цій частині та стягнути зазначену суму на користь позивача. Суд першої інстанції, розглядаючи справу, не з`ясував обставини в повному обсязі, зокрема, не дослідив чи сплачено на користь Банку грошові кошти боржниками за гарантією, що свідчить про те, що оскаржуване рішення не може визнаватися законним та обгрунтованим. 
Зазначені доводи, за твердженням скаржника, не розглядались судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги позивача. 
Одночасно в апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що йому не було відомо про наявність оскаржуваного рішення та він не був учасником цієї справи.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. 
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2024 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23; справу призначено до розгляду на 02.07.2024 о 14 год 20 хв; запропоновано учасникам справи вчинити відповідні процесуальні дії у встановлені судом апеляційної інстанції строки.
За результатами розгляду поданої представником ТОВ "Буддуес" адвоката Замули Р.О. заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2024 її задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 02.07.2024 о 14 год 20 хв, проводити в режимі відеоконференції; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - представника ТОВ "Буддуес" адвоката Замули Р.О.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
У судовому засіданні 02.07.2024 у справі №910/15991/23 оголошено перерву до 11 год 30 хв 25.07.2024, визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - представника ТОВ "Буддуес" адвоката Замули Р.О., про що колегією суддів апеляційного господарського суду винесено відповідну ухвалу. 
17.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2024 у справі № 910/15991/23, якою поновлено ТОВ "Буддуес" строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 910/15991/23; відкрито касаційне провадження у справі № 910/15991/23 за касаційною скаргою ТОВ "Буддуес" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024; призначено касаційну скаргу до розгляду на 12.09.2024; витребувано матеріали справи № 910/15991/23 з Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2024 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/15991/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024; матеріали справи № 910/15991/23 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 910/15991/23 закрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Буддуес" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України. Касаційну скаргу ТОВ "Буддуес" в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 залишено без змін.
Північний апеляційний господарський суд листом від 30.12.2024 за вих. № 910/15991/23/09.1-14/228/24 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/15991/23.
09.01.2025 матеріали справи № 910/15991/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці з 06.01.2025 по 10.01.2025 включно, з 13.01.2025 по 17.01.2025 включно, з 20.01.2025 по 24.01.2025 включно, участю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у семінарі Національної школи суддів України 27.01.2025, тимчасовою непрацездатністю судді Коробенка Г.П. з 28.01.2025 по 07.02.2025 включно, процесуальні дії у справі не здійснювались.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/15991/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 призначено на 01.04.2025 о 14 год 00 хв, визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - представника ТОВ "Буддуес" адвоката Замули Р.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі №910/15991/23, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи та з`ясування питань, що виникли під час розгляду справи, колегією суддів апеляційного господарського суду оголошено перерву у судовому засіданні у даній справі до 14 год 00 хв 06.05.2025.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.
Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23; розгляд справи № 910/15991/23 призначено на 12.06.2025 о 10 год 45 хв.
Однак, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці з 09.06.2025 по 22.06.2025 включно, судове засідання у призначений час не відбулось. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 призначено на 29.07.2025 о 14 год 45 хв.
У судовому засіданні 29.07.2025 у справі №910/15991/23 оголошено перерву до 16 год 00 хв 23.09.2025, про що колегією суддів апеляційного господарського суду винесено відповідну ухвалу. 
Проте, у зв`язку з відрядженням судді Хрипуна О.О., судове засідання у призначений час не відбулось. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 призначено на 04.11.2025 о 15 год 00 хв.
За результатами судового засідання, яке відбулось 04.11.2025, колегією суддів залучено скаржника ОСОБА_1. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (далі - третя особа-1); зобов`язано ТОВ "Буддуес" надіслати копію позовної заяви з додатками ОСОБА_1 , докази чого надати суду; відкладено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 на 04.12.2025 о 12 год 00 хв. У постановленій ухвалі від 04.11.2025 суд апеляційної інстанції на підставі досліджених матеріалів справи дійшов висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 може вплинути на права ОСОБА_1 , оскільки 19.08.2021 було укладено Договір поруки №10568-21/П/2, відповідно до якого ОСОБА_1 (скаржник) поручився перед АТ "Банк Альянс" (третя особа) за виконання ТОВ "Буддуес" (позивач) зобов`язань за Договором про надання гарантії №10568- 21 від 19 серпня 2021 року з граничною сумою 3 514 920,00 грн, яка є предметом спору у даній справі. 
З огляду на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 на підставі частини 11 статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 відкладено на 22.01.2026 об 11 год 20 хв.
Однак, у зв`язку з лікарняним судді Хрипуна О.О. з 20.01.2026 по 30.01.2026 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/15991/23 призначено на 03.03.2026 о 15 год 20 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 задоволено клопотання представника ТОВ "Оператор ГТС України" адвоката Підлипенського Д.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; постановлено судове засідання, призначене на 03.03.2026 о 15 год 20 хв, проводити в режимі відеоконференції; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - представника відповідача адвоката Підлипенського Д.В.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. 
Позиція інших учасників справи.
24.05.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Оператор ГТС України" надійшов відзив на апеляційну скаргу (документ сформовано в підсистемі 23.05.2024), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін.
Мотивуючи заперечення проти вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що доводи скаржника спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким судами першої та апеляційної інстанцій надано належну оцінку, та встановлено обставини щодо: 
-часткового виконання підрядником своїх зобов`язань за Договором від 20.08.2021 №2108000092, укладеного між ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник) і ТОВ "Буддуес" (підрядник);
-відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин обставин непереборної сили (форс-мажору), оскільки позивачем не повідомлено позивача у строк, визначений пунктом 8.2 Договору, про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі та надання відповідного сертифіката Торгово-промислової палати України (наданий лише сертифікат регіональної ТПП, а не ТПП України, як це обумовлено Договором);
-настання в межах спірних правовідносин гарантійного випадку, беручи до уваги неналежне виконання з боку ТОВ "Буддуес" умов Договору підряду, забезпечених гарантією.
Крім того, оскільки між позивачем і відповідачем існують двосторонні договірні відносини, на переконання ТОВ "Оператор ГТС України", ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не підтверджено того факту, що ухваленим у даній справі рішенням порушено його право, апеляційна скарга не містить належного обгрунтування щодо порушеного права або інтересу скаржника, як поручителя за договором поруки, рішенням суду першої інстанції.
28.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від АТ "Банк Альянс" надійшло пояснення у справі, відповідно до якого Банк вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваних рішень, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 відсутні.
Узагальнені заперечення Банку щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до такого:
1) щодо відсутності порушеного права особи, якою подано апеляційну скаргу: 
-в мотивувальній та резолютивній частині ні рішення суду першої інстанції, ні постанови суду апеляційної інстанції не зазначено про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 ; 
-скаржник не є безпосереднім учасником спірних правовідносин між позивачем та відповідачем за Договором підряду, а його зобов`язання (договір поруки та договір застави майнових прав від 19.08.2021) мають лише похідний характер по відношенню до зобов`язань, які виникають за гарантією, як стверджується самим скаржником в апеляційній скарзі;
-отже, з огляду на відсутність вирішення судами питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, він не є суб`єктом оскарження в розумінні статті 254 ГПК України, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України;
2) щодо настання гарантійного випадку:
-Гарантія складена належним чином та має всі ознаки, за якими можна ідентифікувати порушення якого саме зобов`язання позивача перед відповідачем вона забезпечує;
-Банк перевірив Вимогу бенефіціара та дійшов висновку, що вона є достовірною та належно представленою;
-визначаючи, чи відповідає Вимога бенефіціара умовам Гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним тощо;
-натомість, для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулось (позиція Верховного Суду у ссправі №910/9397/20 від 08.06.2022);
-відтак, Банк належним чином виконав свої зобов`язки гаранта, встановив відповідність Вимоги умовам Гарантії, у Вимозі вказувалось саме про те порушення, яке забезпечувалось Гарантією;
-позивач не визнавав з будь-яких підстав Гарантію такою, що не підлягає виконанню, або недійсною. Бенефіціар прийняв від принципала Гарантію у редакції, що знаходиться в матеріалах справи, без жодних зауважень, на забезпечення умов Договору підряду; 
3) щодо настання форс-мажорних обставин:
-судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження: погодження сторонами зміни строку виконання робіт; повідомлення позивачем відповідача у строк, визначений пунктом 8.2 Договору підряду, про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі та надання відповідного сертифіката Торгово-промислової палати України, тобто на підтвердження наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором підряду у визначений пунктом 4.1 цього Договору строк, що в силу пункту 8.4 Договору могло бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на строк, відповідний строку дії вказаних обставин. 
Короткий зміст відповіді скаржника на відзив на апеляційну скаргу відповідача.
28.05.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, поданий ТОВ "Оператор ГТС України", в якому скаржник не погоджується з твердженнями відповідача та наполягає на доводах, викладених ним в апеляційній скарзі, щодо обгрунтованості позовних вимог ТОВ "Буддуес".
Скаржник акцентує увагу на тому, що Банк здійснив договірне списання грошових коштів з рахунку скаржника 26.09.2023 в розмірі 21 000,00 доларів США, що в еквіваленті складає 771 597, 46 грн, а 11.10.2023 з рахунку позивача в сумі 43049,34 грн, та вважає обгрунтованими позовні вимоги і суд першої інстанції мав, на його думку, стягнути безпідставно отримані відповідачем кошти, хоча б в зазначених розмірах.
Стосовно права апелянта на оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, останній зазначає, що у справі №915/1704/23, яка перебуває у провадженні Господарського суду Миколаївської області, Банк (позивач) обгрунтував свою відповідь на відзив на позов ОСОБА_1. (відповідача) посиланням на обставини, встановленні у рішенні Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23, вказавши, що вони мають преюдиційне значення для вирішення справи №915/1704/23 та є підставою для задоволення позовних вимог Банку у цій справі про солідарне стягнення в порядку регресу заборгованості в розмірі 2 730 931,31 грн за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021, в тому числі і з ОСОБА_1. 
Заявлені у справі клопотання та результати їх розгляду.
01.07.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" (документ сформовано 28.06.2024) до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребуванння від ТОВ "Оператор ГТС України" інформацію про те, чи вівся облік допуску працівників ТОВ "Буддуес" до об`єктів відповідача для виконання робіт за Договором №21008000092 від 20.08.2021. Якщо зазначений облік вівся, витребувати відомості та копії документів про допуск працівників ТОВ "Буддуес" до об`єктів ТОВ "Оператор ГТС України" із зазначенням часу початку та завершення робіт, причини, підстави завершення робіт, перерв.
Мотивуючи зазначене клопотання, скаржник вказує, що зазначена інформація (відомості) і докази можуть підтвердити наявність форс-мажорних обставин, а саме, що виконання робіт за Договором №2108000092 від 20.08.2021 позивачем не можливо було здійснити через воєнний стан та часті повітряні тривоги. 
Обґрунтовуючи причини неможливості подання зазначених інформації і доказів до суду першої інстанції, скаржник у клопотанні посилається на те, що він не брав участі у справі у суді першої інстанції, не є стороною спірного Договору. Його представник звертався до ТОВ "Оператор ГТС України" з відповідним адвокатським запитом, але відповідачем у наданні інформації було відмовлено з посиланням на те, що така інформація є конфіденційною. 
Розглянувши зазначене клопотання скаржника, колегією суддів апеляційного господарського суду ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, із зазначенням про це у протоколі судового засідання від 04.11.2025, його залишено без задоволення, оскільки зі змісту доданого до вказаного клопотання Порядку допуску працівників сторонніх організацій, структурних підрозділів ТОВ "Оператор ГТС України" та відвідувачів для виконання робіт (послуг) на об`єктах ТОВ "Оператор ГТС України", Київ, 2020, вбачається, що стороння організація для проведення робіт в межах охоронної зони МГ отримує дозвіл (згоду) на період виконання таких робіт, зазначеним Порядком не передбачено ведення будь-якого обліку із зазначенням часу початку та завершення робіт, причин, підстав завершення робіт та перерв у таких роботах.
Тобто, скаржником не доведено наявності у відповідача відповідної інформації та доказів. 
28.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від скаржника надійшло клопотання про долучення доказів, в якому останній просить визнати поважними і такими, що не залежали від апелянта, причини пропуску строків подання доказів у справі та приєднати до матеріалів справи письмові докази, а саме: лист від ТОВ "Депз Солюшнз" №499/06-2024 від 28.06.2024; копія договору поставки, укладеного між ТОВ "Буддуес" та ТОВ "Валдпро", №01/01/2022 від 03.01.2022 із замовленням; копія договору від 11.10.2021 з ПАТ "ВЗП "Хміль" із копіями замовлень; лист ПАТ "ВПЗ "Хміль" №28/1 від 28.06.2024; копія договору №11/10-1 від 11.10.2021 з ТОВ "Агенство периметральної безпеки "Алігатор"; лист ТОВ "Агенство периментальної безпеки "Алігатор" від 24.06.2024.
Обгрунтовуючи вказане клопотання, скаржник зазначив, що зазначені докази доводять настання форс-мажорних обставин з виконання ТОВ "Буддуес" зобов`язань щодо строку виконання підрядних робіт за Договором №2108000092 від 20.08.2021, укладеним з ТОВ "Оператор ГТС України". Виконаня частини робіт, передбачених цим Договором, зокрема:
-робіт із ремонту системи відеоспостереження та контролю доступу промислових майданчиків та ГРС Бердичівського ЛВУМГ, не відбулося до 18.07.2022 через неможливість виконання робіт субпідрядником - ТОВ "Депз Солюшнз", який, в свою чергу, призупинив виконання робіт через військові дії з початком повномасштабної агресії з боку рф;
- монтажу паркану та облаштування загорожі із застосуванням армованої колючої стрічки у зв`язку з нездійсненням постачальником позивача - ТОВ "Валдпро" постачання будівельних матеріалів, необхідних для виконання Договору №2108000092 від 20.08.2021, через припинення діяльності виробниками, у яких ТОВ "Валдпро" закупив плити паркану і стакани для монтажу паркану (ПАТ "ВЗП "Хміль") та загородження з армованої колючої стрічки "Єгоза" 600/5 (ТОВ "Агенство з периментальної безпеки "Алігатор"), через військову агресією рф проти України, що зумовило згортання виробництва з огляду на неможливість забезпечення безпеки працівників та необхідністю збереження майна. 
Мотивуючи причини неможливості подання зазначених доказів до суду першої інстанції, скаржник у клопотанні посилається на те, що він не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції. Щодо неможливості подання цих доказів разом з апеляційною скаргою скаржник пояснює тим, що він не знаходиться з ТОВ "Буддуес" в трудових чи корпоративних відносинах, а також не є учасником договірних правовідносин, що склалися у ТОВ "Буддуес" у зв`язку із виконанням Договору №2108000092 від 20.08.2021, а тому він вимушений був здійснювати збирання доказів, звертаючись із запитами до контрагентів ТОВ "Буддуес".
Розглядаючи вказане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Доводячи поважність причин неможливості подання разом з апеляційною скаргою вказаних у клопотанні доказів, скаржник посилається на відсутність у нього будь-яких віносин з ТОВ "Буддуес" і водночас просить долучити до матеріалів цієї справи: лист №499/06-2024 від 28.06.2024, виготовлений ТОВ "Депз Солюшнз", що адресований не скаржнику, а ТОВ "Буддуес", а також копію договору поставки №01/01/2022 від 03.01.2022, укладеного між ТОВ "Буддуес" та ТОВ "Валдпро", тобто документи, розпорядником яких він не є. При цьому заявник не надає до клопотання доказів отримання цих документів від належного розпорядника (володільця).
Поряд з цим, вказуючи в клопотанні про те, що ТОВ "Депз Солюшнз" є субпідрядником по відношенню до ТОВ "Буддуес" (генпідрядника) по виконанню частини робіт за Договором №2108000092 від 20.08.2021, скаржник не надає доказів укладення між вказаними особами відповідного Договору субпідряду та доказів погодження у письмовій формі із замовником (відповідачем) залучення такого субпідрядника для виконання робіт за Договором №2108000092 від 20.08.2021, що у відповідності до пункту 7.3.9 зазначеного Договору є обов`язком позивача. 
Крім того, жоден із долучених до клопотання письмових доказів, враховуючи неможливість володіння скаржником оригіналами цих документів, не містить засвідчення підписом із зазначенням дати такого засвідчення безпосереднього володільця такого документу, що могло б підтвердити відповідність копій (електронних копій) цих письмових доказів їх оригіналам.  
За наведених обставин, додані скаржником до клопотання письмові докази не є належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77, 91 ГПК України. 
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання від 04.11.2025, відхилила зазначене клопотання скаржника про долучення доказів.
Явка представників сторін.
У судове засідання 03.03.2026 з`явилися представники скаржника, відповідача та третьої особи 2.
Позивач участь свого повноважного представника у судовому засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про поважність причин нез`явлення представника суд апеляційної інстанції не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надав. 
Оскільки явка представника позивача в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника позивача.
Представник скаржника підтримав вимоги апеляційних скарг, просить їх задовольнити. 
Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник третьої особи апеляційні скарги заперечив, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, судами першої та апеляційної інстанції при розгляді даної справи було встановлено, що 20.08.2021 ТОВ "Буддуес" (підрядник) та ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник) за результатами публічної закупівлі уклали Договір № 2108000092 (далі - Договір, Договір підряду), за умовами пункту 1.1 якого підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги: зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів (Ремонт огорожі з захистом периметру, системи відеоспостереження та контролю доступу промислових майданчиків та ГРС Бердичівського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору.
Укладеним Договором замовник (відповідач) та підрядник (позивач) також погодили, зокрема, такі умови:
-склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток №1), Договірною ціною (Додаток №2) та Графіком виконання робіт (Додаток №3), які є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2);
-обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (пункт 1.3);
-загальна вартість виконуваних робіт за цим Договором, що є ціною Договору згідно із Договірною ціною (Додаток №2) становить: 70 298 400,00 (сімдесят мільйонів двісті дев`яносто вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.) грн, в тому числі ПДВ 20% 11 716 400,00 (одинадцять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.) (пункт 3.1); 
-ціна Договору є твердою і не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим Договором та чинним законодавством (пункт 3.2);
-підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 720 календарних днів з моменту підписання Договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною (пункт 4.1);
-строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей Договір у випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 4.2);
-датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника (пункт 4.3);
-передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін (пункт 5.1);
-замовник приймає повністю виконані (завершені) роботи. Невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт підрядником, вважається невиконанням робіт в цілому. В цьому випадку замовник має право повернення грошових коштів, якщо вони були сплачені за роботи, та вимагати відшкодування в повному обсязі понесених збитків (пункт 6.19);
-жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних або невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (пункт 8.1);
-сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажора) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України (пункт 8.2);
-неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань (пункт 8.3);
-сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин (пункт 8.4);
-якщо обставини непереборної сили триватимуть понад 90 календарних днів, то кожна із сторін має право розірвати договір в односторонньому порядку, повідомивши про це іншу сторону не пізніше, ніж за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання (пункт 8.5);
-відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі "Зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів (Ремонт огорожі з захистом периметру, системи відеоспостереження та контролю доступу промислових майданчиків та ГРС Бердичівського ЛВУМГ)" згідно оголошення про проведення процедури закупівлі №UA-2021 -05-14-009797-с, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу "14" травня 2021 року, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (надалі - Гарантія) на суму 3 514 920, 00 грн (три мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень гривень 00 коп.), що становить 5 % відсотків ціни цього Договору (підпункт 10.9.1 пункту 10.9); 
- права та обов`язки сторін за цим Договором настають за умови настання відкладальної обставини (згідно ч.1 ст. 212 ЦКУ), а саме: надання підрядником замовнику в забезпечення виконання цього Договору Гарантії згідно п.п.10.9.1 цього Договору (підпункт 10.9.2 пункту 10.9);
-термін дії Гарантії - до "14" жовтня 2023 року включно (підпункт 10.9.3 пункту 10.9);
-у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим Договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах визначених Гарантією (підпункт 20.9.5 пункту 10.9);
- забезпечення виконання Договору повертається у випадках, передбачених ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" (після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю; за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадку нікчемності договору про закупівлю (стаття 43 цього Закону); згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин) за умови настання граничної дати оплати згідно з умовами Договору, протягом 5 банківських днів з дня настання таких обставин (підпункт 10.9.6 пункту 10.9);
-Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє протягом 750 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань - діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 11.1).
19.08.2021 на виконання пункту 10.9 Договору позивач надав відповідачу Банківську гарантію № 10568-21, за якою АТ "Банк Альянс" є гарантом, ТОВ "Оператор ГТС України" - бенефіціаром, а ТОВ "Буддуес" - принципалом. Розмір Банківської гарантії становить 3 514 920,00 грн.
Згідно з Банківською гарантією Банк безумовно зобов`язався протягом 5 банківських днів після одержання паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена)), та/або електронного SWIFT-повідомлення через Банк бенефіціара на SWIFT гаранта, сплатити бенефіціару повну суму Банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за основним Договором.
Гарантія набирає чинності з дати видачі та діє до 14.10.2023 включно. Дострокове припинення Банківської гарантії (її ануляція) відбувається за попередньою письмовою згодою бенефіціара. Гарантія є безвідкличною, непередаваною і не може бути переуступлена без попередньої згоди зі сторони гаранта, принципала та бенефіціара.
Отже, сторони погодили, що замовлені роботи підрядник зобов`язується виконати протягом 720 календарних днів з моменту підписання Договору - до 10.08.2023, тоді як Договір діє протягом 750 календарних днів з моменту його підписання - до 09.09.2023. Виконання зобов`язання підрядником забезпечені Банківською гарантією, що діє до 14.10.2023, гарантійним випадком за якою є, зокрема, й неналежне виконання позивачем основного зобов`язання.
15.09.2023 Банк отримав від відповідача SWIFT-повідомлення-вимогу щодо сплати 3 514 920,00 грн у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов Договору, укладеного з ТОВ "Оператором ГТС України", забезпеченим Банківською гарантією.
18.09.2023 Банк звернувся до позивача з листом, в якому повідомив про отримання SWIFT-повідомлення-вимоги від відповідача по Банківській гарантії та просив протягом 2 робочих днів перерахувати кошти для можливих витрат за Гарантією.
26.09.2023 Банк перерахував на вимогу відповідача 3 514 920,00 грн за Банківською гарантією № 10568-21 від 19.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 87127.
Посилаючись на те, що ще 28.02.2022 відповідача було повідомлено про початок дії обставин непереборної сили у листі № 25/02, якими є введення воєнного стану, а 31.07.2023 видано позивачу Київською обласною (регіональною) ТПП сертифікат №3200-23-3451 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), копія якого надіслана відповідачу 02.08.2023 листом №02/08, що свідчить про продовження строків виконання цих робіт та дію Договору підряду на підставі пункту 8. 4 Договору, і, відповідно, немає підстав вважати, що позивач порушив основне зобов`язання і відповідач мав право на отримання Банківської гарантії, позивач звернувся до господарського суду із цим позовом про стягнення з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 3 514 920,00 грн. 
Відповідач, в свою чергу, заперечив отримання від позивача повідомлення від 28.02.2022 за № 25/02, надавши лист, за змістом якого інформував позивача про те, що на його адресу такий лист від позивача не надходив у встановлені строки, та вказав, що 08.09.2023 закінчився строк дії Договору, однак підрядні роботи виконано частково і їх загальна вартість становить трохи більше 35 % від обумовленої вартості робіт за Договором підряду, що зумовило виникнення права на отримання суми Банківської гарантії за неналежне виконання позивачем умов цього Договору в частині повного виконання робіт у встановлені строки.
У судових рішеннях, ухвалених за результатами розгляду позову та апеляційної інстанції у даній справі, при обгрунтуванні відмови у задоволенні позовних вимог та залишенні без задоволення апеляційної скарги позивача, суди першої та апеляційної інстанції, взявши до уваги положення пункту 6.19 Договору, не встановили обставин припинення зобов`язання виконанням - повного та належного виконання ТОВ "Буддуес" зобов`язань за основним Договором ні на момент звернення ТОВ "Оператора ГТС України" до Банку з вимогою про сплату Банківської гарантії, ні на момент подачі позову.
Так, зокрема, у рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції констатовано, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження: 
-виконання позивачем робіт за Договором підряду в повному обсязі та у встановлені строки; 
-погодження сторонами зміни строку виконання робіт в порядку, встановленому пунктом 4.2 Договору підряду; 
-повідомлення позивачем відповідача у строк, визначений пунктом 8.2 Договору підряду, про початок обставин непереборної сили у письмові формі та надання встановленого цим Договором сертифіката ТПП України, що могло б бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на час дії форс-мажору;
- наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором підряду у визначений пунктом 4.1 цього Договору строк.
З наведеного слідує, що суди першої та апеляційної інстанції встановили факт настання гарантійного випадку через порушення позивача, і, відповідно, дійшли висновку, що ТОВ "Оператор ГТС України" мало правові підстави для звернення до Банку за виплатою Банківської гарантії й ці кошти не вважаються такими, що отримані безпідставно, поза межами домовленостей сторін, отже, за таких обставин позивач не вправі звертатися до відповідача про повернення суми Банківської гарантії на підставі статті 1212 ЦК України.
При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 , в обгрунтування заявлених вимог, долучив до неї копії Договору поруки №10568-21/П/2 від 19.08.2021 та Договору застави майнових прав №21-002-140/МП від 19.08.2021, укладених ним з АТ "Банк Альянс".
Так, 19.08.2021 між АТ "Банк Альянс" ( Банк) та громадянином України ОСОБА_1 (поручитель) укладено Договір поруки №10568-21/п/2 (далі -Договір поруки), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, поручитель поручається перед Банком за виконання ТОВ "Буддуес" (принципал) зобов`язань про надання гарантії №10568-21 від 19 серпня 2021, включаючи всі зміни і доповнення до нього (в т. ч., але не виключно, й ті що збільшують розмір основного зобов`язання), які будуть укладені у майбутньому між Банком та принципалом, надані за текстом - Договір гарантії.
Пунктом 2 Договору поруки передбачено, що згідно цього Договору, порукою забезпечуються наступні зобов`язання принципала, що випливають з Договору гарантії:
-повернути Банку суму всіх грошових коштів, сплачених Банком за рахунок власних коштів за гарантією, гранична сума якої складає 3 514 920,00грн, в строк та порядку, визначеному Договором гарантії. Строк дії гарантії з 19 серпня 2021 р. та діє по 14 жовтня 2023 р. включно (підпункт 2.1);
-сплатити: будь-які комісії, розмір та порядок сплати яких визначений в Договорі гарантії; у разі порушення умов Договору гарантії сплатити проценти від суми боргу, неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених Договором гарантії; відшкодовувати збитки, витрати та іншу заборгованість, що можуть виникнути у принципала перед Банком, у зв`язку з укладенням та виконанням Договору гарантії, та які передбачені умовами Договору гарантії; виконати інші зобов`язання принципала, які випливають з Договору гарантії (підпункт 2.2).
За виконання зобов`язань за Договором гарантії поручитель та принципал відповідають перед Банком як солідарні боржники (пункт 4 Договору поруки).
За змістом пункту 6 Договору поруки при порушенні принципалом термінів, строків виконання будь-якого із своїх зобов`язань за Договором гарантії, поручитель надає право (доручає) Банку самостійно (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) здійснювати договірне списання (списувати) грошові кошти повністю та/або частково з будь-якого його поточного (-них) та/або вкладного (-них) рахунку (-ів), всіх інших рахунків поручителя в іноземній та/або національній валютах, при наявності на них необхідної суми грошових коштів, не наданих в кредит, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором гарантії (здійснювати договірне списання).
Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, як солідарний боржник, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання поручителем вимоги Банка (пункт 8 Договору поруки).
Відповідно до пункту 11 Договору поруки поручитель підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору гарантії (у т.ч. про розмір та строки виконання зобов`язань за Договором гарантії) та підписанням цього Договору підтверджує свою згоду на забезпечення порукою виконання зобов`язань принципала за Договором гарантії зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.
В силу пукнту 13 Договору поруки він вступає в дію з дати його укладення, за умови підписання сторонами, і діє до повного виконання зобов`язань за Договором гарантії.
Також, 19.08.2021 між АТ "Банк Альянс" (заставодержатель, Банк) та громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) укладено Договір застави майнових прав №21-002-140/МП (права вимоги коштів за Договором банківського вкладу) (далі - Договір застави), відповідно до пункту 1.1 якого цей Договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з Договору про надання гарантії №10568-21 від 19 серпня 2021 р, з урахуванням всіх укладених договорів (угод) про внесення змін і доповнень до нього, а також тих, що будуть укладені в майбутньому протягом строку його дії, в т.ч., але не виключно, щодо збільшення строків та сум зобов`язань (далі - Договір гарантії), укладеного між заставодержателем та ТОВ "Буддуес", надалі за текстом - принципал, згідно з яким принципал на визначених в Договорі гарантії умовах зокрема, зобов`язаний:
-в строки/терміни, передбачені Договором гарантії, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Договором гарантії та/або цим Договором, - до спливу/ настання зазначених строків/термінів, відшкодувати заставодержателю в порядку регресу суму відшкодування, передбачену Договором гарантії, в т.ч., але не виключно: суму гарантії (ій) у розмірі 3 514 920,00 грн, наданої (их) згідно Договору гарантій, та за умови, що кошти будуть виплачені заставодержателем, та/або повернути заставодержателю кредит, якщо він (кредит) був наданий на умовах Договору гарантії після сплати заставодержателем сум за гарантією (-ми), з урахуванням процентів за користування кредитними коштами, комісій та інших платежів, що передбачені Договором гарантії (далі - основне зобов`язання).
За положеннями пункту 1.3 Договору застави сторони підтверджують, що вони вичерпно ознайомлені із змістом та умовами Договору гарантії та будь-яке посилання в тексті цього Договору на окремі положення Договору гаранттії та на нього в цілому є достатнім та зрозумілим для виявлення волі кожної із сторін (в т.ч. заставодавець згоден забезпечити виконання всіх умов Договору гарантії та цього Договру в повному обсязі).
За змістом пункту 2.1 зазначеного Договору предметом застави є право вимоги грошових коштів в сумі 21 100,00 доларів США з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого згідно з Договором банківського вкладу №97978-Д/1 від 01 липня 2021 року та всіма Додатковими угодами (договорами про внесення змін та доповнень) до нього, що укладені та будуть укладені в майбутньому між АТ "Банк Альянс" та заставодавцем (надалі -Договір банківського вкладу).
За цим Договором заставодавець уступає заставодержателю право вимоги предмету застави на умовах Договору банківського вкладу, у разі невиконання заставодавцем/принципалом будь-яких зобов`язань за Договором гарантії та/або цим Договором та і інших випадках, передбачених Договором гарантії та/або цим Договором (пункт 2.2 Договору застави).
Відповідно до підпункту 3.1.10 пункту 3.1 Договору застави заставодержатель має право у разі настання будь-якого з випадків, передбачених підпунктами 3.1.4, 3.1.6 цього Договору, заставодавець надає право/доручає заставодержателю самостійно, в порядку договірного списання перерахувати кошти з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ "Банк Альянс" у розмірах, необхідних для повного задоволення вимог заставодержателя, що витікають з умов Договору гарантії (в разі недостатності коштів списанню підлягає вся сума на вищевказаному рахунку). Списання коштів здійснюється заставодержателем власним меморіальним ордером. При цьому шляхом підписання цього Договору, заставодавець надає згоду на списання коштів з його рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс". У випадку, якщо валюта зобов`язання по Договору гарантії є відмінною від валюти по Договору банківського вкладу, заставодавець також доручає заставодержателю здійснити від імені заставодавця купівлю/продаж/обмін списаних коштів з метою отримання необхідної валюти та направити кошти на погашення заборгованості. При цьому списання здійснюється заставодержателем з врахуванням витрат, пов`язаних з купівлею/продажем/обміном валюти. 
У пункті 5.1 Договору застави сторони домовились, що заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави на свій розсуд (з урахуванням умов цього Договору та чинного законодавства), в день настання будь-якого або всіх наступних випадків, серед яких зокрема є:
5.1.1 невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов`язань, умов, що виплавають з Договору гарантії (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми, сплаченої заставодержателем за гарантією/ями або суми кредиту (його частини), якщо такий був наданий на умовах Договору гарантії, в строк, передбачений Договором гарантії, та/або сплати процентів, та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених Договором гарантії).
Реалізація предмету застави здійснюється шляхом відступлення заставодавцем заставодержателю права вимоги коштів з рахунку, вказаного в пункті 2.1 цього Договору, відкритого відповідно до Договору банківського вкладу. Заставодавець надає Заставодержателю право самостійно списати з вказаного рахунку кошти в розмірі заборгованості, що обліковується за заставодавцем/принципалом відповідно до Договору гарантії, в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством України (пункт 5.2 Договору застави).
За змістом пункту 8.1 Договору застави він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до повного виконання заставодавцем/принципалом зобов`язань за Договором гарантії та за цим Договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за Договором гарантії (шляхом укладення додаткових угод, договорів про внесення змін до нього), застава, передбачена цим Договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Як вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, 26.09.2023 Банк здійснив договірне списання грошових коштів з рахунку скаржника в розмірі 21 000,00 доларів США, що в еквіваленті складає 771 597,46 грн, що підтверджується копіями виписок Банку від 24.04.2024 по особому рахунку скаржника за період з 01.07.2021 по 26.09.2023, а також за 01.07.2021 та за 26.09.2023 окремо, копії яких додані до апеляційної скарги.
Із зазначених копій банківських виписок убачається, що Банком 26.09.2023 здійснено договірне списання грошових коштів на виконання пункту 3.1.10 Договору застави майнових прав №21-002-140/МП від 19.08.2021 з рахунків скаржника в розмірі 21 100,00 доларів США, що в еківаленті складає 771 597,46 грн, (платіжний документ № 14523 від 26.09.2023) та в розмірі 758,47грн (платіжний документ № 14619 від 26.09.2023). 
Крім того, як вказує скаржник, в провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/1704/23 за позовом АТ "Банк Альянс" до відповідачів: ТОВ "Буддуес", ТОВ "Валдпро", ОСОБА_1 про стягнення солідарно в порядку регресу заборгованості в розмірі 2 730 931,31 грн за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021.
Оскільки у рішенні у справі №910/15991/21 суд першої інстанції встановив, що позивачем не забезпечено своєчасного виконання зобов`язань за Договором підряду № 2108000092 від 20.08.2021 та, як наслідок, належне виконання Банком своїх зобов`язань за Банківською гарантією №10568-21 від 19.08.2021 і додатково зазначив, що Банк-гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові у встановлених законом та договором випадках, то, на думку скаржника, суд першої інстанції у даній справі встановив обставини, які входять одночасно до предмету доказування у справі, що розглядається Господарським судом Миколаївської області, № 915/1704/23, і мають для неї преюдиційне значення. 
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції є висновками про права та обов`язки скаржника, оскільки його зобов`язання за Договором поруки та Договором застави майнових прав від 19.08.2021 мають похідний характер по відношенню до зобов`язань, які виникають за Гарантією, Договором надання гарантії, та внаслідок встановлення преюдиційної обставини - невиконання позивачем (ТОВ "Буддуес") основного зобов`язання за Договором підряду №2108000092, ОСОБА_1 вважає, що він фактично позбавляється можливості висловлювати свої заперечення щодо пред`явлених йому позовних вимог у справі №915/1704/23, що суперечить статті 555 ЦК України, яка гарантує поручителю право висловлювати свої заперечення, що стосуються вимог кредитора, та статті 15 ЦК України, яка гарантує право на захист цивільного права кожній особі. 
Отже, вважаючи себе учасником правовідносин за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021, бо він є поручителем позивача, а також заставодавцем у зазначених правовідносинах, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, оскільки, за твердженнями скаржника, судом першої інстанції прийнято рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки як особи, яка не була залучена до участі у цій справі. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Частиною 1 статті 17 ГПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з положеннями частини 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок.
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.11.2020 у справі № 912/837/19, від 20.09.2021 у справі № 910/6681/20, від 19.01.2023, від 18.09.2023 у справі № 914/1334/20, від 04.10.2023 у справі № 910/1005/23, від 16.10.2023 у справі № 914/794/21.
Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Аналогічні висновки викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, від 15.05.2020 у справі № 904/897/19.
У свою чергу, суд апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, який подав апеляційну скаргу, та про які конкретно.
Як убачається з апеляційної скарги, стверджуючи про ухвалення судом першої інстанції у даній справі рішення про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , останній обгрунтовує таке твердження тим, що:
-висновки суду першої інстанції є висновками про права та обов`язки апелянта, оскільки його зобов`язання (договір поруки та договір застави майнових прав від 19.08.2021) мають похідний характер по відношенню до зобов`язань, які виникають за гарантією, договором надання гарантії;
-внаслідок встановлення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні преюдиційних обставин для іншої справи, що розглядається у Господарському суді Миколаївської області (№915/1704/23), - невиконання позивачем (ТОВ "Буддуес") зобов`язань за Договором підряду (основне зобов`язання) та належне виконання Банком своїх зобов`язань за Банківською гарантією №10568-21 від 19.08.2021, фактично позбавляє скаржника (який є відповідачем у справі №915/1704/23) можливості висловлювати у зазначеній справі свої заперечення щодо пред`явлених до нього позовних вимог про стягнення в порядку регресу заборгованості за Договором про надання гарантії №10568-21 від 19.08.2021, що суперечить вимогам статтям 15, 555 ЦК України. 
З`ясовуючи питання чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, який подав апеляційну скаргу, та про які конкретно, суд апеляційної інстанції зважає на таке.
Велика Палата Верховного Суду виснувала про те, що на відміну від законодавства, яке діє "erga omnes" (щодо всіх, тобто з дією на невизначене коло суб`єктів), судове рішення у приватноправовому спорі, як правило, діє "inter partes" (тобто з правовими наслідками тільки для сторін у справі). Судове рішення, ухвалене у справі, за жодних обставин не може бути протиставлене особі, яка не брала участі в цій справі. Зокрема, судове рішення про задоволення позову про зобов`язання виконання умови договору стосується особи, щодо якої ухвалено це рішення, і не визначає права чи обов`язки інших осіб.
Схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.28) та від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (пункт 70), у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15, від 16.09.2015 у справі № 6-1203цс15, у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/16133/16, від 20.02.2019 у справі № 916/1689/17, від 07.02.2024 у справі № 5023/3214/11 та від 07.11.2024 у cправі № 910/5925/15-г (підпункт 6.28). 
У ГПК України визначено випадки, коли "рішення суду може вплинути на права та обов`язки" особи і коли має місце "рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи". При цьому процесуальне розмежування таких випадків має значення і для застосування наслідків при встановленні таких випадків.
Так, в частині 2 статті 50 та в пункті 1 частини 1 статті 267 ГПК України йдеться про випадки, коли рішення суду може вплинути на права та обов`язки особи щодо однієї із сторін спору, тобто коли в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно цієї (третьої) особи або ця (третя) особа може пред`явити вимоги до сторони у справі.
Натомість у пункті 4 частини 3 статті 277, частині 4 статті 287, пункті 3 частини 1 статті 296, пункті 8 частини 1 статті 310 ГПК України йдеться про випадки, коли має місце рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи. 
Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 686/20282/21.
Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі №910/2546/22 висновано, що саме задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. 
Виходячи з приписів частин 3, 4 статті 45 ГПК України позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор) та яка звернулася до суду з відповідним позовом, а відповідачем - особа, яка, за твердженням позивача, повинна виконати зобов`язання (боржник). 
У той же час третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, може вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо вона перебуває з одним з них у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.
Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог позивачем чи відповідачем. Однак предмет судового спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. 
Подібний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2029 у справі №910/17792/17. 
Аналізуючи положення статей 50, 51 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що законодавцем визнано бажаним залучення до участі у справі осіб, на права або обов`язки яких може вплинути рішення суду і визначено наслідки незалучення таких осіб. 
Зокрема, нормою частини 2 статті 51 ГПК передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони. 
Водночас, за нормами пункту 4 частини 3 статті 277 та пункту 8 частини 1 статті 310 ГПК України вважається неприпустим ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, оскільки це є обов`язковою підставою для скасування ухваленого такого рішення. 
З наведеного слідує, що висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи можуть міститись в мотивувальній та резолютивній частині рішення, але ці висновки мають різне значення.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 обгрунтована доводами про наявність в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції висновків про його права, інтересів та (або) обов`язків саме в мотивувальній частині цього рішення, колегія суддів вважає за необхідне проаналізувати норми процесуального права, які стосуються висновків суду про права, інтереси та (або) обов`язків, викладених у мотивувальній частині рішення. 
Відповідно до частини 4 статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) перелік обставин, які є предметом доказування у справі; 2) перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; 4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 5) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 6) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 7) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 8) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
Таким чином, мотивувальна частина містить мотиви рішення суду - відповіді на питання факту (висновки про встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи) і питання права (юридична кваліфікація цих обставин, висновки про наслідки, з якими право пов`язує встановлені обставини).
Процесуальний закон не допускає, аби ці висновки були протиставлені особі, яка не брала участь у розгляді справи.
При цьому за певних обставин висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення, можуть мати обов`язкове (преюдиціальне) значення поза справою, у якій вони зроблені судом.
Правила щодо преюдиції викладені у статті 75 ГПК України, на яку також посилається скаржник в апеляційній скарзі у даній справі.
Згідно з частинами 4, 5 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відповідно до частини сьомої цієї ж статті правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Велика Палата Веховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17, аналізуючи положення частини 7 статті 75 ГПК України, дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв'язку з установленими судом обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. 
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20.
Тобто, згідно з положеннями статті 75 ГПК України висновки суду про встановлені обставини не мають зобов`язуючого (преюдиціального) значення для особи, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені, а правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, взагалі не є обов`язковою для господарського суду.
Отже, будь-які висновки про права, інтереси та (або) обов`язки особи у мотивувальній частині рішення суду, яким вирішується приватноправовий спір, з огляду на норми статті 75 ГПК України не мають для особи, яка не брала участь у розгляді справи, зобов`язуючого значення, тобто не є рішенням про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи.
При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що неприпустимим є втручання особи в остаточне рішення суду з тих лише підстав, що вона вважає помилковими викладені у мотивувальній частині цього рішення судження, які не мають стосовно неї обов`язкової сили.
Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення, яке в мотивувальній частині містить висновки суду першої інстанції, зроблені у зв`язку із установленням обставин про неналежне виконання позивачем (ТОВ "Буддуес") зобов`язань за Договором підряду (основне зобов`язання) та належне виконання третьою особою-2 (Банком) своїх зобов`язань за Банківською гарантією №10568-21 від 19.08.2021, не є рішенням про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника (ОСОБА_1.), який не брав участі у справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить доводів та не надає доказів про наявність висновків суду першої інстанції про його права, інтереси та (або) обов`язки у резолютивній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до частини 5 статті 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; розподіл судових витрат.
Зі змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення вбачається, що останнє не містить висновків щодо присуду про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника (стягнення з нього коштів, зобов`язання його вчинити певні дії або утриматись від них, зміни чи припинення правовідносин за його участі, визнання недійсним або скасування документу, який посвідчує право особи тощо). 
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду не встановила підстав для обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.12.2025 на підставі статті 50 ГПК України скаржника залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у зв`язку з тим, що рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї із сторін, колегія суддів вважає за необхідне дослідити інші доводи апеляційної скарги апелянта. 
Частинами 1, 3, 4 статті 272 ГПК України визначено, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. 
Щодо доводів скаржника про те, що Банківська гарантія №10568-21 складена у такий спосіб, який не дозволяє однозначно встановити, порушення саме якого зобов`язання позивача (принципала) перед відповідачем (бенефіціаром) вона забезпечує, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Підпунктом 10.9.1 пункту 10.9 Договору підряду передбачено, що відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі "Зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів (Ремонт огорожі з захистом периметру, системи відеоспостереження та контролю доступу промислових майданчиків та ГРС Бердичівського ЛВУМГ)" згідно оголошення про проведення процедури закупівлі №UA-2021-05-14-009797-с, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу "14" травня 2021 року, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (надалі - Гарантія) на суму 3 514 920, 00 грн (три мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень гривень 00 коп.), що становить 5 % відсотків ціни цього Договору.
Як правильно встановдено судом першої інстанції, на виконання підпункту 10.9.1 пункту 10.9 Договору підряду позивач надав відповідачу Банківську гарантію № 10568-21 від 19.08.2021.
Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання. 
Відповідно до частини 1 статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
За приписами статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.
Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (частина 1 статті 565 ЦК України).
Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (у редакції постанови Правління НБУ від 25.01.2018 №5) (далі - Положення №639).
Згідно з підпунктом 9 пункту 3 розділу І Положення №639 під гарантією розуміється спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.
З огляду на викладене, за приписами статей 560, 563, 565 ЦК України обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.
Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/21641/17, від 20.06.2018 у справі №904/9536/17, від 02.03.2018 у справі №910/8297/17, від 14.11.2019 у справі №910/20326/17, від 18.06.2021 у справі №910/16898/19, від 07.12.2021 у справі №910/2831/20, 21.12.2021 у справі №910/17772/20.
Визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним.
Натомість, для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулося.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20.
Судами першої та апеляційної інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що Банк видав позивачу Банківську гарантію № 10568-21 від 19.08.2021, що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без необхідності для бенефіціара обгрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за Договором (основною угодою).
Відповідно до пункту 36 розділу V Положення №639 банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.
Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта / банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією / контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту (підпункт 7 пункту 2 розділ І Положення №639).
Матеріалами справи підтверджено, що Банком була отримана SWIFT-повідомленням вимога бенефіціара від 15.09.2023 р. №ТОВВИХ-23-12824 щодо сплати 3 514 920,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням принципалом умов Договору №2108000092, укладеного з бенефіціаром, забезпеченим Банківською гарантією №10568-21 від 19.08.2021, про що Банком повідомлено позивача (принципала) листом №21.5/2.500 від 18.09.2023 з доданням копії такої вимоги.
Доказів визнання позивачем Банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, або недійсною до матеріалів справи сторонами не надано. 
Отже, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що Банківська гарантія №10568-21 від 19.08.2021 складена належним чином та має всі ознаки, за якими чітко ідентифікується порушення якого саме зобов`язання позивача (принципала) перед відповідачем (бенефіціаром) вона забезпечує. 
Банк перевірив вимогу бенефіціара, встановив, що вона є достовірною та належно представленою, відповідає умовам Гарантії, у тому числі містить зазначення порушення зобов`язання, яке нею забезпечувалось, та належним чином виконав свої обов`язки банка-гаранта.
За таких обставин доводи скаржника про неналежне складення Банківської гарантії судом апеляційної інстанції відхиляються.
Суди першої та апеляційної інстанції надали оцінку зазначеним обставинам, дослідили зміст вказаної Гарантії та дійшли висновку про її відповідність вимогам чинного законодавства, умовам Тендерної документації по закупівлі у відповідності до яких між позивачем та відповідачем укладено Договір підряду.
Доводи скаржника про ненадання судами оцінки обставинам форс-мажору колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє з огляду на їх безпідставність.
Так, скаржник у своїй апеляційній скарзі, обгрунтовуючи зазначені доводи, фактично стверджує про те, що він не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення позивачем строків виконання зобов`язань, перебачених Договором підряду, і, відповідно, настання гарантійного випадку за Банківською гарантією №10568-21. 
За позицією скаржника, у пунктах 8.4 та 8.5 Договору підряду сторони погодили наслідки настання непереборної сили. За змістом вказаних пунктів настання наслідків непереборної сили не обумовлено своєчасним повідомленням позивачем відповідача про настання форс-мажорних обставин. Відповідно до пункту 8.4 Договору підряду передбачено продовження строку виконання робіт за цим Договором на строк дії форс-мажорних обставин. Навіть якщо відповідач вважає, що позивач не повідомив його про наявність обставин непереборної сили, то сам факт настання обставин непереборної сили (чого відповідач не спростував) є достатньою підставою для продовження строків виконання зобов`язань за Договором підряду на строк дії обставин непереборної сили. 
Тому, на думку скаржника, враховуючи приписи пунктів 8.4, 8.5 Договору підряду та наявність сертифікату регіональної ТПП, яким засвідчено наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 24.02.2022 та тривають станом на 31.07.2023, слід зробити висновок, що позивач (принципал) не порушив строків виконання зобов`язань, передбачених Договором підряду. А також, якщо вважати, що забезпечення гарантією є саме зобов`язання позивача (принципала) щодо строків виконання робіт за Договором підряду, гарантійний випадок за Банківською гарантією №10568-21 не настав.
Дослідивши наявні в матеріалах даної справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що вище зазначені доводи скаржника грунтуються як на помилковому тлумаченні умов Договору підряду, укладеного між позивачем (принципалом) та відповідачем (бенефіціаром), так і неправильній оцінці, наявних у справі доказів.
Як правильно встановлено судами, що не заперечується скаржником, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання позивачем робіт за Договором підряду у повному обсязі та в строк, передбачений пунктом 4.1 цього Договору. 
Позивач як у суді першої інстанції, так у суді апеляційної інстанції стверджував, що строк виконання робіт ним не порушено, зважаючи на наявність форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим суди досліджували наявність/відсутність таких обставин, виходячи саме з умов Договору підряду та їх реалізації сторонами у порядку, погодженому в ньому. 
Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати України" та деталізовано в розділі Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент). 
Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Згідно з частиною 1 статті 14-1 вказаного Закону торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. 
Відповідно до визначення, наведеного у пункті 3.3 Регламенту, сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
У Регламенті передбачено розмежування компетенції ТПП України та регіональних ТПП. 
Зокрема, пунктами 4.1, 4.2 Регламенту передбачено, що ТПП України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП. Торгово-промислова палата України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо ТПП України.
За приписами пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.
У відповідності до узгоджених умов пункту 8.1 Договору підряду жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних або невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з положеннями пункту 8.2 Договору підряду передбачено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажора) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України.
Водночас, за погодженням сторін у пункті 8.3 цього Договору встановлено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.
Також сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин (пункт 8.4 Договору підряду). 
При поданні позову на підтвердження наявності форс-мажорних обставин позивач надав Сертифікат від 31.07.2023 №3200-23-3451, виданий Київською обласною (регіональною) Торгово-промисловою палатою, а не Торгово-промисловою палатою України, як узгоджено сторонами у пункті 8.2 Договору підряду.
Зазначена обставина, у відповідності до умов пунктів 8.2, 8.3 Договору підряду позбавляє поданий позивачем Сертифікат доказової сили, що, відповідно, свідчить про недоведення позивачем обставин неможливості виконання ним прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору). 
В апеляційній скарзі, що розглядається, доводячи наявність форс-мажорних обставин у спірних за Договором підряду правовідносинах, скаржник також посилається на Сертифікат від 31.07.2023 №3200-23-3451, виданий Київською обласною (регіональною) Торгово-промисловою палатою, тобто неналежний доказ, оскільки сторонами в укладеному ним Договорі підряду уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо ТПП України.
Також матеріалами справи не містять доказів своєчасного та належного повідомлення позивачем відповідача про початок обставин неперборної сили (форс-мажору) у письмовій формі, як того вимагають умови пункту 8.2 Договору підряду.
Позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами надіслання на адресу відповідача листа №25/02 від 28.02.2022. 
Поряд з цим, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги докази на підтвердження повідомлення позивачем відповідача про початок дії обставин непереборної сили за Договорами № 2103000128 від 23.03.2021 та № 2103000127 від 23.03.2021, оскільки, обставини виконання/невиконання зобов`язань за вказаним Договорами не входять до предмета доказування у даній справі та, відповідно, зазначені докази не спроможні підтвердити обставину повідомлення позивачем відповідача про неможливість своєчасного виконання зобов`язань саме за спірним у даній справі Договором № 2108000092 від 20.08.2021.
Отже, за встановлених обставин суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов правильного висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції розглядаючи апеляційну скаргу позивача, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором підряду у визначений пунктом 4.1 цього Договору строк, що в силу пункту 8.4 Договору могло бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.
Оскільки судами першої та апеляційної інстанції у судових рішеннях не встановлено обставин припинення зобов`язання виконанням - повного та належного виконання ТОВ "Буддуес" зобов`язань за основним Договором ні на момент звернення ТОВ "Оператора ГТС України" до Банку з вимогою про сплату Банківської гарантії, ні на момент подачі позову, тобто піддтверджено факт настання гарантійного випадку через порушення позивача, тому правомірним є висновки судів стосовного того, що ТОВ "Оператор ГТС України" мало правові підстави для звернення до Банку за виплатою Банківської гарантії й ці кошти не вважаються такими, що отримані безпідставно, поза межами домовленостей сторін, отже, за таких обставин позивач не вправі звертатися до відповідача про повернення суми Банківської гарантії на підставі статті 1212 ЦК України.
Скаржником зазначених обставин та висновків судів першої та апеляційної інстанції в поданій апеляційній скарзі не спростовано. 
Зважаючи на наведене, доводи та вимоги скаржника з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. 
Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі не є рішенням про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника ( ОСОБА_1 ), який не брав участі у справі, тобто прийнято з дотриманням норм процесуального права, отже підстави для обов`язкового його скасування у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 277 ГПК України відсутні. Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, що виключає підстави для його скасування з підстав неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів у справі. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
Судові витрати.
Згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 234, 264, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі №910/15991/23 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/15991/23 повернути до місцевого господарського суду. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Хрипуна О.О. з 31.03.2026 по 28.04.2026 та відпусткою судді Коробенка Г.П. з 27.04.2026 по 30.04.2026 повний текст постанови складено 01.05.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді О.О. Хрипун

Г.П. Коробенко