Справа № 569/23232/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі – Ковальчук О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, належних спадкодавцеві,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, належних спадкодавцеві. 
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року в справі № 460/25840/23 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, яким:
-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 з 09.05.2023 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 09.05.2023 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2024 року.
Зазначає, що вона є племінницею ОСОБА_2 .
24 грудня 2020 року ОСОБА_2 заповів їй належне йому на момент смерті все своє майно.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Вказує, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НТМ № 350488 від 24.09.2024 року підтверджується, що вона успадкувала все майно, яке належало ОСОБА_2 на момент його смерті, окрім доплати до пенсії за проживання в зоні визначеної рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23, в зв`язку із тим, що згідно листа відповідача адресованого нотаріусу, заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_2 відсутня.
15.08.2025 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про виплату коштів належних їй на праві спадкування за заповітом згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом № 17701-16780/З-02/8-1700/25 від 19.09.2025 року повідомило, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/25840/23 ухвалене 11 грудня 2023 року, а набрало законної сили після смерті ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому відповідач не вбачає підстав для нарахування і виплати їй, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_2 підвищення до пенсії визначеного судовим рішенням.
Вважає, що їй, як спадкоємцю за заповітом фактично відмовлено в нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії на яке за життя мав право ОСОБА_2 згідно судового рішення.
Просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на її користь суму неодержаних пенсійних виплат у розмірі 98 987 грн. на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23, що належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , які входять до складу спадщини.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, належних спадкодавцеві прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 14 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року закрито підготовче провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, належних спадкодавцеві та призначено справу до судового розгляду по суті.
22.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на день смерті ОСОБА_2 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23 не набрало законної сили, відтак підстави для нарахування ОСОБА_2 коштів за таким рішенням суду відсутні.
Звертає увагу суду, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23 набрало законної сили 11.01.2024, тобто після смерті позивача. Просить врахувати відзив ГУ ПФУ в Рівненській області при винесенні рішення у справі та розгляд справи проводити у відсутність представника.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 29.05.2026 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність.
Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явилася, в п. 2 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутність представника.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року в справі № 460/25840/23 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, яким:
-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 з 09.05.2023 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 09.05.2023 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2024 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданий Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Позивачка – ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_2 .
Відповідно до Заповіту посвідченого приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Рівненської області Полюхович В.А. 24 грудня 2020 року, зареєстровано в реєстрі № 1785, ОСОБА_2 заповів позивачці - ОСОБА_1 все належне йому майно на момент його смерті.
З Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НТМ № 350488 виданого державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Килюшик А.А. вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1966 року народження, яким помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
15.08.2025 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про виплату коштів належних їй на праві спадкування за заповітом згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області листом № 17701-16780/З-02/8-1700/25 від 19.09.2025 року повідомлено ОСОБА_1 , що рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/25840/23 ухвалене 11 грудня 2023 року, а набрало законної сили після смерті ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому відповідач не вбачає підстав для нарахування і виплати їй, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_2 підвищення до пенсії визначеного судовим рішенням.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. 
Статтею 1219 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини.
Як зазначає відповідач, що у зв`язку з тим, що на день смерті ОСОБА_2 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23 не набрало законної сили, то підстави для нарахування ОСОБА_2 коштів за таким рішенням суду відсутні.
Судом встановлено, що 01.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про не видачу виконавчого листа по справі № 460/25840/23 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у зв`язку із смертю позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою.
Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення.
Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. 
Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).
Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його члена сім`ї права на отримання невиплачених пенсійних коштів, за умови звернення члена сім`ї до відповідача упродовж 6 місяців після смерті пенсіонера. У випадку відсутності члена сім`ї померлого, або його не звернення упродовж 6 місяців після смерті пенсіонера, невиплачена спадкодавцю пенсія входить до складу спадщини.
Однак, в даній справі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі № 460/25840/23 не набрало законної сили.
Окрім того, як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом недоотримана пенсія не входить до складу спадщини. 
Головним управління ПФУ в Рівненській області на запит нотаріуса надано відповідь від 22.05.2025 року, по те що заборгованість по пенсійних коштів відсутня.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.
Положеннями ст. 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 77-78, 81, 82, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, належних спадкодавцеві – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського
міського суду О.Я. Тимощук