22.06.2026

Справа №639/393/26
Провадження №1-кп/639/192/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника – адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 04 листопада 2025 року за №62025170020017359 відносно 
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, гранатометника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ старший солдат, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.01.2025 військовозобов`язаного відповідно до мобілізаційного плану ОСОБА_11 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №30 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 НГУ. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №30 від 27.01.2023 р. солдат ОСОБА_11 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою гранатометника 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.
Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України про Національну Гвардію України, солдат ОСОБА_12 під час продовження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негативних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладені на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. 
Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника. 
Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. 
Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України – для військовослужбовців рядового, сержантського і старшого складу, молодшого та старшого офіцерського складу. 
Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. 
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. 
Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира – віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого – їх виконувати. 
Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ. 
Однак, солдат ОСОБА_11 під час проходження військової служби на посаді гранатометника 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення ВЧ3017НГУ, 04.11.2025 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
04.11.2025 р. о 11.30 год., т.в.о. командира 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ капітаном ОСОБА_13 вишикувано зведене відділення військової частини НОМЕР_1 НГУ, в тому числі старшого солдата ОСОБА_11 , в пункті тимчасової дислокації підрозділу та усно доведено й роз`яснено бойове розпорядження т.в.о. командира 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ від 03.11.2025 №11/03 «з метою виконання бойових (спеціальних) завдань згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 бригади оперативного призначення НГУ №11/24 від 02.11.2025, з 16.30 04.11.2025 здійснити переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань та до 20.00 04.11.2025 зосередитись в районі с. СЕРГІЇВКА (Донецька область), в термін до 15.00 05.11.2025 здійснити заняття ПВід «КОРОНА» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади. 
Будучи невдоволеним вказаним наказом, старший солдат ОСОБА_11 діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільне-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ та вибувати в район АДРЕСА_3 для подальшого виконання спеціального бойового завдання за призначенням, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 НГУ. 
Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністью надав показання, що дійсно відмовився виконувати бойове розпорядження т.в.о. командира НОМЕР_4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ від 03.11.2025 №11/03 з причин незадовільного стану здоров`я та наявності на утриманні дітей, але при цьому не відмовлявся від продовження проходження військової служби та має намір перевестися до іншої військової частини. 
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надалі свідчення, якими підтвердили факт доведення до солдата ОСОБА_11 бойового розпорядження від 03.11.2025 №11/03, щодо здійснення переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань, заняття від «з метою виконання бойових (спеціальних) завдань згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 бригади оперативного призначення НГУ №11/24 від 02.11.2025, з 16.30 04.11.2025 здійснити переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань та до 20.00 04.11.2025 зосередитись в районі с. СЕРГІЇВКА (Донецька область), в термін до 15.00 05.11.2025 здійснити заняття ПВід «КОРОНА» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади. ОСОБА_11 відмовився виконати бойовий наказ з причин незадовільного стану здоров`я, оскільки двічі був поранений, а також повідомив, що має на утриманні неповнолітніх дітей. Одночасно ОСОБА_11 повідомив, що від проходження служби не відмовляється та готовий до виконання службових обов`язків. 
Показання обвинуваченого ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині, повністю підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів – показаннями свідків, письмовими доказами:
-повідомлення про кримінальне правопорушення від 04.11.2025. Т.в.о командира в/ч НОМЕР_1 НГУ повідомив ТУ ДБР у м. Полтави про відкриту відмову від виконання наказу старшим солдатом ОСОБА_11 ;
-витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.10.2025 за №304. Покладено тимчасове виконання обов`язків командира 4 БОП на командира 1 РОП 4 БОП капітана ОСОБА_13 з 26 жовтня 2025 року;
-витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 НГУ від 27.01.2025 за №30. Уважати таким, що приступив до виконання обов`язків старшого солдата ОСОБА_11 з 25 січня 2025 за посадою гранатометника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 батальйону оперативного призначення, який призначений на цю посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 27.01.2025 №13 о/с;
-витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 27.10.2025 за №30. Зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення старшого солдата ОСОБА_11 , який прибув для проходження військової служби за призивом під час мобілізації із військової частини НОМЕР_5 НГУ та зарахований наказом командувача НГУ від 25 січня 2025 №20 о/с у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 НГУ з 25 січня 2024 року;
-витяг з бойового розпорядження командира НОМЕР_4 батальйону оперативного призначення 3 бригади оперативного призначення НГУ від 03.11.2025 №11/03. Наказано командиру роти оперативного призначення 4 БОП в термін до 11.20 04.11.2025 сформувати зведене відділення в кількості 5 військовослужбовців та з 16.30 04.11.2025 здійснити переміщення особового складу в зону виконання бойових завдань та до 20.00 04.11.2025 зосередитись в районі с. СЕРГІЇВКА (Донецька область), в термін до 15.00 05.11.2025 здійснити заняття ПВід «КОРОНА» з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади;
-довідка М (ВЛ)К №737/НГ від 11 червня 2025. Старший солдат за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_11 пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області». Висновки: наслідки вибухової травми (02.02.2025), акубаротравми без порушення цілісності барабанних перетинок, забою поперекового відділу хребта праворуч у вигляді відновлення функції слуху. (травма пов`язана із захистом Батьківщини). Наслідки вибухової травми (16.02.2025): акубаротравми без порушення цілісності барабанних перетинок вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки, зміцнілого рубця, хронічної двобічної сенсоневральної приглуховатості (початкові прояви). (травма пов`язана із захистом Батьківщини). На підставі ст. 64 в, 23 в та графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визнають ступінь придатності (непридатності) до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008 ОСОБА_11 – придатний до військової служби;
-матеріали службового розслідування №1368 від 17.11.2025. Висновок службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу старшим солдатом ОСОБА_11 ;
-протокол огляду предметів від 23.11.2025 р. Оглянутий CD-R диск, на якому міститься відеозапис оголошення бойового наказу та відкритої відмови старшим солдатом ОСОБА_11 від його виконання. Вказаний диск з відеозаписом на ньому, постановою від 23.11.2025 визнано речовим доказом;
-відтвореним в судовому засіданні відеозаписом доведення бойового наказу військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 НГУ та відмови обвинуваченим ОСОБА_11 від виконання цього наказу;
-службова та медична характеристики старшого солдата ОСОБА_11 в.о командира 4 БОП ОСОБА_13 старший солдат ОСОБА_11 характеризується виключно з позитивного боку, будь-яких зауважень до останнього під час проходження служби не було. За станом здоров`я ОСОБА_11 визнано таким, що може проходити військову службу. 
Обвинувачений ОСОБА_11 , його захисник-адвокат ОСОБА_10 вважали доцільним дослідження доказів в повному обсязі, не дивлячись на визнання обвинуваченим своєї вини. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Одночасно учасники процесу вважали необхідним дослідження письмових доказів по даному кримінальному провадженню для дотримання права обвинуваченого на захист та підтвердження правильного розуміння ним тих обставин, які останнім не оспорюються, оскільки при роз`ясненні суті обвинувачення ОСОБА_11 частково визнав себе винним та в подальшому змінив свою позицію, заявивши, що не оспорює фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та визнав свою вину в повному обсязі.
Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, вони не оспорюють фактичні обставини і правильно розуміють зміст цих обставин, та судом встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності допиту свідків щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому стороною обвинувачення було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків по даному кримінальному провадженню, з чим погодився обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник. 
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в обсязі пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 402 КК України (ст. 337 КПК України) є доведеною. 
Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він не працює, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, за місцем якого характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до службової характеристики ОСОБА_11 зарекомендував себе з позитивного боку, посадові обов`язки виконує добре, досконало володіє зброєю, дисциплінований, рівень військової-спеціальної підготовки достатній та за своїми професійними, діловими та моральними якостями займаній посаді відповідає.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_11 , його відношення до скоєного злочину, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією, за місцем служби характеризується позитивно, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд важає за можливе призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі та застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням. 
На думку суду, призначення такого виду покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи призначення ОСОБА_11 покарання не пов`язане з позбавленням волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати. Звільнити ОСОБА_11 з-під варти негайно.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_11 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 25.11.2025 по 22.06.2026 включно. 
Речові докази DVD-R диск - відповідно до ст. 100 КПК України залишити в матеріалах справи.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати. Звільнити ОСОБА_11 з-під варти негайно. 
На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_11 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 25.11.2025 по 22.06.2026 включно. 
Речові докази DVD-R диск - відповідно до ст. 100 КПК України залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1