Справа № 357/5572/26
Провадження № 2-о/357/165/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя – Цукуров В.П.,
секретар судового засідання – Чайка О.В.,
за участю заявника – ОСОБА_1 , представника заявника – адвоката Ковбасюк-Бобрової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту постійного проживання із пенсіонером на час його смерті -

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.
Короткий зміст заяви.
У квітні 2026 року ОСОБА_1 (далі – «Заявник»), в інтересах якої діє її представник, звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із чоловіком на час його смерті, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – «Заінтересована особа»).
В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис – 2501.
Померлий приходився Заявнику чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 11.05.2023 року серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис – 504.
Місцем смерті та місцем постійного проживання ОСОБА_2 було житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 . При цьому адреса реєстрації місця поживання померлого ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2 .
Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 його дружина ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про виплату недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .
Однак, рішенням №1000-0507-8/888 від 05.01.2026 року, винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області Заявниці відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки, в наданих документах відсутній факт реєстрації місця проживання за однією адресою (адреса реєстрації згідно паспорта ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а адреса реєстрації ОСОБА_2 згідно даних пенсійної справи АДРЕСА_3 .
Встановлення факту спільного проживання для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки надає їй можливість скористатися своїми правами у сфері пенсійного забезпечення.
За таких умов Заявниця вимушена звернутися до суду та просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації якого АДРЕСА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Рух справи. Покази свідків.
08.04.2026 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 36).
У судовому засіданні було допитано у якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він є братом Заявника. Із 1979 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5 жили разом, свідок постійно їх бачив. Вони проживали в будинку АДРЕСА_4 в квартирі АДРЕСА_4 прорив. Свідок до них періодично приходів у гості. Останнім часом ОСОБА_5 хворів, а Заявник його доглядала. 
У судовому засідання було допитано у якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона є сусідкою Заявника, вони проживають поруч. Повідомила, що ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_1 , вони останні 5 років проживали разом в сусідній квартирі АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_2 мав захворювання серцево-судинного характеру, мав гіпертензивну хворобу серця, а відтак потребував постійної допомоги. ОСОБА_2 проживав за вище зазначеною адресою по день своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засідання було допитано у якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона є сусідкою Заявника. Повідомила, що вона перебувала у дружніх сусідських стосунках з померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , часто провідувала їх, за адресою їх постійного місця проживання, тобто в квартирі АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком та доглядала за ним до дня його смерті, а потім провела його поховання.
У судовому засіданні Заявник та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом заяви.
У судове засідання представник Заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань, пояснень чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.

ІІ. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис – 2501 (а.с. 13).
Померлий приходився Заявнику чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 11.05.2023 року серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис – 504 (а.с. 12).
Місцем смерті та місцем постійного проживання ОСОБА_2 було житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 . При цьому адреса реєстрації місця поживання померлого ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14).
24.12.2025 року Заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з метою отримання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Рішенням №1000-0507-8/888 від 05.01.2026 року, винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області Заявниці відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки, в наданих документах відсутній факт реєстрації місця проживання за однією адресою (адреса реєстрації згідно паспорта ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а адреса реєстрації ОСОБА_2 згідно даних пенсійної справи АДРЕСА_3 (а.с. 26-27).
Факт проживання Заявника разом з померлим, але без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується копією Акту № 39 від 16.12.2025 року, складеного КП БМР ЖЕК № 1 за участю сусідів, з якого вбачається, що « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживавав за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 20).
Померлий ОСОБА_2 був хворий за основним діагнозом – наслідки інфаркту мозку, супутні захворювання – атеросклеротична серцево-судинна хвороба, гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостаточності, церебральний атеросклероз, в останні роки життя він часто знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з чим потребував догляду за ним, який здійснювала Заявниця. Це підтверджується: копією Витягу з рішення експерної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за № 250/25/1218/В від 28.08.2025 року (а.с. 22-25).

Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. 
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. 
У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду.
У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Кожна особа відповідно до ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути підставою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Так, при застосуванні частини 3 статті 1268 ЦК України в частині визначення місця проживання фізичної особи суд може застосувати положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначає вказане місце проживання на підставі наявних доказів (Постанови ВС КЦС від 04.07.2018 №404/2163/16-ц, від 10.01.2019 №484/747/17, від 15.01.2020 №691/548/18, від 01.07.2020 №691/548/18).

Висновки суду.
Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини та Заінтересованою особою не спростовані.
Суд приходить до висновку про те, що заяву необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами.

ІІІ. Резолютивна частина.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4, 10, 81, 264, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду у Київській області, про встановлення факту постійного проживання із чоловіком на час його смерті – задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час смерті ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .
Заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, 
ЄДРПОУ 22933548, юридична адреса: вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, місто Фастів, Київська область, 08500.
Повне судове рішення складено 30.06.2026 року. 

Суддя   	В. П. Цукуров