Справа № 676/1875/26
Провадження № 1-кп/676/286/26
ЄРДР № 42025242230000070
ч.3 ст.336 КК України 

ВИРОК
 
Іменем України
 
22 червня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , судимого: 1) 18.03.2025 року Новодністровським міським судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 289, ст. 290, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, звільненому на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 13.08.2025 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, звільненому на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 3) 14.04.2026 року Сокирянського районного суду Чернівецької області за ч. 1 ст. 382, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, 
обвинуваченого за ч.3 ст.332 КК України, - 
встановив:
ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, діючи групою осіб, вирішили організувати та сприяти громадянам України чоловічої статі у незаконному переправленню через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, з корисливих мотивів.
Зокрема, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, будучи громадянами України, добре розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, у порушення встановленого Законами України «Про державний кордон України» та «Прикордонний контроль» та правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україну», порядок виїзду за межі території України громадян України чоловічої статі призивного віку, та порядку перетину державного кордону України, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, з 01.12.2025 вчиняли дії по організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та невстановленою особою, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, діючи в умовах воєнного стану, створили та забезпечили функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення громадян України на територію Республіки Молдова, яка полягала у наданні засобів, а також здійсненні супроводу порадами та вказівками вказаних осіб до державного кордону України та подальшого перетину останніми кордону з Республікою Молдова поза пунктами пропуску.
Так, невстановлена в ході досудового розслідування особа, 01.12.2025 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного застосунку «WhatsApp», використовуючи абонентський номер НОМЕР_2 зателефонував до ОСОБА_7 , який використовує абонентський номер НОМЕР_3 та повідомив, що може організувати його незаконне переправлення його через державний кордон України шляхом надання засобів та безпечного перевезення через контрольно-пропускні пункти з м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області до Чернівецької області, а саме до кордону із Республікою Молдова з метою переходу державного кордону поза пунктом пропуску, а також порад і вказівок щодо моделі поведінки та про подальші дії з легалізації на території Республіки Молдова. При цьому, під час телефонної розмови, невстановлена особа повідомила, що вартість вказаних послуг становитиме 6000 доларів США.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою особою, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, 19.12.2025 близько 7 год., домовились з ОСОБА_8 , яка не здогадувалась про протиправні дії, та найняли її як водія транспортного засобу марки «Ваз 210994» з д.н.з. НОМЕР_4 , для пересування по території України до кордону з Чернівецькою областю та Республікою Молдова, та в подальшому 19.12.2025 близько 10 год. 00 хв., прибули до проспекту Грушевського 27/6, м. Кам`янець-Подільський, де ОСОБА_4 використовуючи власний мобільний телефон за допомогою мобільного застосунку «WhatsApp» з абонентським номером НОМЕР_5 домовився з ОСОБА_7 про зустріч, звідки було обумовлено безперешкодно перевезти його до Чернівецької області поблизу кордону із Республікою Молдова, для подальшої реалізації злочинного умислу на незаконне переправлення через державний кордон України.
Далі, 19.12.2025 близько 10 год. 12 хв. ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з метою переправлення через державний кордон України, перебуваючи поблизу проспекту Грушевського 27/6, м. Кам`янець-Подільський, зустрілися із ОСОБА_7 , якому повідомили схему руху транспортним засобом до кордону з Чернівецькою областю, місце та спосіб незаконного перетину державного кордону України між до Республіки Молдова.
Після цього, ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , о 10 год. 30 хв. сів у автомобіль марки «Ваз 210994» з д.н.з. НОМЕР_4 на якому приїхав до вказаного місця ОСОБА_4 , де передав останнім раніше обумовлену загальну суму грошових коштів у розмірі 6000 доларів США (імітаційні куп`юри), за організацію, керівництво, а також надання порад і вказівок для незаконного переправлення через державний кордон України. Після цього, злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , були викриті працівниками правоохоронних органів та проведено затримання 19.12.2025 в порядку ст. 208 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, обставин справи не оспорював, повідомив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_4 повідомив у суді, що батько ОСОБА_6 , запропонував заробити грошей шляхом перевезення людей з м. Кам`янець-Подільського до кордону з Республікою Молдовою. В цьому також приймав участь і сам ОСОБА_6 , вони удвох мали перевезти чоловіка з м. Кам`янець-Подільського до с. Атак, а там він мав сісти в інший автомобіль та проїхати в обхід блокпосту прикордонників та поліцейських, а надалі перетнути кордон поза пунктом пропуску. За виконану роботу він мав отримати 2000 доларів США. На пропозицію ОСОБА_6 та його батька він погодився і 19.12.2025 року з ОСОБА_6 та матір`ю - ОСОБА_8 (водій та власник транспортного засобу), яка не знала про їх злочинні наміри, прибули в м. Кам`янець-Подільський, де біля центрального ринку зустрілись з ОСОБА_9 , якому розповіли про те, як об`їхати в с.Атаки блок-пост з поліцейськими та прикордонниками та, де слід перетинати кордон у Сокирянському районі Чернівецької області поза пунктом пропуску з Республікою Молдовою. У м. Сокиряни він мав зустріти ОСОБА_9 та довести до кордону, де ОСОБА_9 мав перерізати огороджувальну сітку та перетнути кордон. Вони сіли у автомобіль матері, де ОСОБА_9 передав їм 6000 доларів США, після чого вони були затримані. Організував схему переправлення особи через кордон батько ОСОБА_6 , який цим займався раніше і був засуджений за аналогічний злочин. 
Обставини справи учасниками не оспорюються, обвинувачений правильно зрозумів зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, сумнівів у добровільності позиції немає, наслідки визнання вини і обмеження у оскарженні рішення в апеляційному суді учасникам роз`яснено, на такі обмеження учасники добровільно погодились, тому, з підстав, передбачених у ч.3 ст.349 КПК України, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, судимий (т.2 МДС а.с.174-175, т.1 МСС а.с.96-101, 110-112) на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю реєстрації та проживання компрометуючими даними старости Романковецького та Михалківського округів Дністровського району Чернівецької області не володіють.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, добровільно розповів у суді про обставини вчиненого злочину, повідомив про його організатора та співвиконавця, їх роль. Обвинувачений щиро жалкує, що вчинив злочин, він добровільно виявив намір служити в ЗСУ та під час судового розгляду вже пройшов військово-лікарську комісію, визнаний придатним до служби в ЗСУ та обрав військову частину у якій має намір служити, ОСОБА_4 розраховує, що після ухвалення вироку він буде умовно-достроково звільнений для проходження військової служби за контрактом на підставі ст. 81-1 КК України. Викладене доводить, що обвинувачений засуджує свою протиправну поведінку, щиро кається та має намір довести своє виправлення під час проходження служби в ЗСУ. 
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів, адже ОСОБА_4 вчинив новий умисний злочин маючи непогашену судимість за умисне кримінальне правопорушення. 
Суд не вбачає правових підстав для застосування вимог ст.69 чи ст.75 КК України, оскільки, обвинувачений раніше неодноразово був судимий за умисні злочини, проте, звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, яке призначалось за попередніми вироками, не призвело до позитивних змін та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову в умовах воєнного стану вчинив умисний тяжкий злочин у сфері недоторканості державних кордонів, намагався сприяти особі ухиленню від призову та мобілізації.
Суспільна небезпека вчинених ОСОБА_4 дій полягає в тому, що обвинувачений разом з спільниками умисно, з корисливою метою, посягнули на встановлений в державі порядок перетину державного кордону, суспільні відносини у сфері забезпечення охорони кордонів та встановлений порядок їх перетину. Охорона державного кордону є важливою та невід`ємною складовою частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки України, її суверенітету і територіальної цілісності. Під час воєнного стану незаконне переправлення осіб через кордон набуло ознак загрози національній безпеці, злочин підриває мобілізаційний потенціал держави, дискредитує інститути влади, сприяє ухиленню від захисту Батьківщини та збагаченню кримінальних угруповань на тлі загальнонаціональної небезпеки.
З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав вину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має реальний намір служити в ЗСУ, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 мінімальне реальне основне покарання в межах санкції ч.3 ст.332 КК України у виді позбавлення волі. Обвинувачений, згідно відведеної йому ролі, забезпечував перевезення особи, яка мала незаконно перетнути державний кордону, а тому, з врахуванням санкції ч.3 ст. 332 КК України, засудженому слід заборонити керувати транспортними засобами та займатись перевезеннями на два роки. Оскільки вчинено тяжкий злочин, з корисливою метою, у засудженого слід конфіскувати все майно (окрім житла), так як передбачає санкція ч.3 ст. 332 КК України. У строк відбуття покарання обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення. 
Оскільки ОСОБА_4 винен у кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Оскільки ОСОБА_4 призначається реальне покарання у виді позбавлення волі, а існуючі ризики не зникли, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити засудженому попередній запобіжний захід - тримання під вартою.
Цивільний позов не пред`являвся. 
Питання про речові докази (т.2 МДС а.с.225-227) підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України. Оскільки власник транспортного засобу - ОСОБА_8 не знала про протиправні дії ОСОБА_4 , має статус свідка та обвинувачення їй не висувалось, суд зобов`язаний повернути власнику вилучений у неї автомобіль з ключами в силу припису п.1 ч.9 ст. 100 КПК України, скасувавши арешт накладений на це майно (т.1 МДС а.с.112-121, 148, 229). Майно та кошти вилучені у ОСОБА_4 слід конфіскувати, документи - паспорт громадянина України - повернути ОСОБА_4 (т.1 МДС а.с. 139, 140-145, 153-155). Суд не вбачає підстав для вирішення долі інших речових доказів, оскільки прокурор має намір використовувати їх у виділеному кримінальному провадженню щодо інших співучасників ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з засудженого (т.2МДС а.с.15).
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд - 
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами та займатися перевезеннями на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього майна, окрім житла.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених цим вироком та вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2026 року (засуджено за ч. 1 ст. 382, на підставі ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі), остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами та займатися перевезеннями на строк 2 (два) роки, з конфіскацією всього майна, окрім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 червня 2026 року, зарахувавши у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 19 грудня 2025 року по 21 червня 2026 року включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, залишити в силі обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З набранням вироку законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 23 грудня 2025 року та конфіскувати в дохід Держави майно ОСОБА_4 : 1) мобільний телефон марки «POCO», моделі М6, фіолетового кольору, імеі: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , із СІМ -картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_5 , який укомплектований силіконовим чохлом сірого кольору; 2) грошові кошти в загальній сумі 75 грн., а саме номіналом 50 грн. №АЛ9854914, номіналом 20 грн. №АП4651312, та номіналом 5 грн. (копійка сірого кольору).
З набранням вироку законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 23 грудня 2025 року та повернути засудженому ОСОБА_4 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_8 виданий 28.07.2025 року, орган видачі 7321.
З набранням вироку законної сили, скасувати арешт накладений згідно ухвал слідчого судді від 23 та 25 грудня 2025 року та повернути власнику - ОСОБА_8 транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21099» д.н.з. НОМЕР_4 . та ключі від нього.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь Держави 12349 гривень 78 копійок судових витрат пов`язаних з залученням експертів.
Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку. 
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського 
міськрайонного суду 
Хмельницької області       ОСОБА_1