ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 638/17344/25
адміністративне провадження № К/990/50396/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желєзного І. В.,
суддів: Білак М. В., Мацедонської В. Е.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (головуючий суддя Макаренко Я. М., судді Перцова Т. С., Жигилій С. П.) у справі №638/17344/25 за позовом ОСОБА_1 до т. в. о. керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2025 року ОСОБА_1 (позивач, скаржник) звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до т. в. о. керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (далі - відповідач) про скасування постанови.
2. Рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
3. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
4. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу, подану представником позивача адвокатом Кузьменком Д. І. на рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2025 року у справі № 638/17344/25, повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України з мотивів підписання скарги особою, повноваження якої на вчинення відповідної процесуальної дії суд апеляційної інстанції визнав непідтвердженими.
5. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до апеляційної скарги не надано належним чином оформлений документ (довіреність або інший документ), який посвідчує повноваження адвоката Кузьменка Д. І. на подачу та підписання апеляційної скарги у цій справі.
6. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Короткий зміст та обґрунтування зазначених в касаційній скарзі вимог
7. Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Позиція інших учасників справи
8. На момент розгляду справи відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
9. Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
Рух касаційної скарги
10. Верховний Суд ухвалою від 12 січня 2026 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою 14 травня 2026 року справу № 638/17344/25 призначив до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду апеляційної інстанції, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
11. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 13, 293 КАС України гарантують учасникам справи право на апеляційний перегляд судового рішення у випадках і порядку, встановлених законом.
12. Реалізація цього права може здійснюватися особисто або через представника, зокрема адвоката. Водночас вимога щодо підтвердження повноважень представника має застосовуватися з урахуванням мети процесуального закону - перевірити наявність дійсного волевиявлення особи на представництво її інтересів у суді, а не створити непропорційні перешкоди для доступу до апеляційного перегляду.
13. За змістом частин першої, другої статті 242 КАС України судове рішення має бути законним і обґрунтованим, а тому висновок про відсутність повноважень представника повинен ґрунтуватися на оцінці всіх документів, поданих на підтвердження таких повноважень.
14. Згідно із частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
15. Частиною четвертою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». 
16. Водночас питання підтвердження повноважень адвоката не може вирішуватися ізольовано від положень спеціального закону, який визначає правові підстави здійснення адвокатської діяльності та документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги.
17. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи (частина шоста статті 59 КАС України).
18. Згідно із частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
19. Як установив суд апеляційної інстанції, апеляційну скаргу у цій справі подав представник позивача адвокат Кузьменко Д. І., який на підтвердження своїх повноважень долучив договір про надання правової допомоги від 29 серпня 2025 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 002695 від 19 лютого 2025 року.
20. За частиною першою статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Цією ж нормою встановлено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути договір про надання правничої допомоги, довіреність, ордер або доручення органу, уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. 
21. Отже, договір про надання правничої допомоги є первинною правовою підставою виникнення відносин між адвокатом і клієнтом та може мати значення для оцінки наявності дійсного волевиявлення особи на представництво її інтересів адвокатом.
22. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI).
23. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина третя статті 26 Закону № 5076-VI).
24. Ордер, як документ, що видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, за своєю правовою природою є похідним від договору про надання правничої допомоги. Саме договір визначає виникнення правовідносин між адвокатом і клієнтом, а також може містити умови щодо обсягу повноважень адвоката та можливих їх обмежень.
25. Тому за наявності у матеріалах справи договору про надання правничої допомоги суд не може обмежитися лише констатацією відсутності ордера чи довіреності, а має перевірити, чи підтверджує поданий договір дійсне волевиявлення особи на представництво її інтересів адвокатом у відповідній справі та на вчинення конкретної процесуальної дії.
26. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/5870/24 звернув увагу, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги, а ордер є документом, який видається адвокатом на підставі такого договору та фактично підтверджує наявність у адвоката повноважень, що виникли з договірних відносин між адвокатом і клієнтом.
27. Хоча зазначений висновок сформульований у справі цивільної юрисдикції, він є релевантним для цієї справи з огляду на подібність процесуального регулювання підтвердження повноважень адвоката у цивільному та адміністративному судочинстві, а також на єдину матеріально-правову основу таких повноважень, визначену статтею 26 Закону № 5076-VI.
28. Відсутність у частині четвертій статті 59 КАС України прямої вказівки на договір про надання правничої допомоги не виключає необхідності оцінки такого договору, якщо він поданий адвокатом на підтвердження повноважень. За змістом статті 26 Закону № 5076-VI договір про надання правничої допомоги є правовою підставою здійснення адвокатської діяльності та може підтверджувати волевиявлення особи на представництво її інтересів адвокатом, за умови, що його зміст дає змогу встановити особу клієнта, предмет правничої допомоги та обсяг повноважень адвоката у відповідній справі.
29. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує статус особи як адвоката. Водночас наявність такого статусу сама по собі не є достатньою для підтвердження повноважень на представництво інтересів конкретної особи в конкретній справі. Такі повноваження мають випливати з документа, який підтверджує волевиявлення клієнта на надання йому правничої допомоги та визначає обсяг відповідного представництва.
30. З урахуванням наведеного правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/5870/24 може бути врахований у цій справі як такий, що стосується однакової матеріально-правової природи адвокатських повноважень, за умови перевірки змісту договору про надання правничої допомоги в конкретних обставинах адміністративної справи.
31. У цій справі апеляційний суд установив, що адвокат Кузьменко Д. І. разом з апеляційною скаргою подав договір про надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Однак суд обмежився констатацією відсутності ордера або довіреності та не надав оцінки змісту поданого договору, зокрема не перевірив, чи укладений він саме з позивачем у цій справі, чи охоплює представництво його інтересів у справі № 638/17344/25 та чи передбачає право адвоката на підписання і подання апеляційної скарги.
32. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження, є передчасним. Наявність договору про надання правничої допомоги вимагала його правової оцінки у системному зв`язку зі статтею 59 КАС України та статтею 26 Закону № 5076-VI, а не автоматичного повернення апеляційної скарги лише з підстави ненадання ордера або довіреності.
33. Верховний Суд звертає увагу, що висновок про можливість оцінки договору про надання правничої допомоги як документа, що підтверджує повноваження адвоката, не означає автоматичного визнання будь-якого договору достатнім підтвердженням повноважень на підписання процесуального документа. Суд має перевірити, чи дає зміст такого договору змогу встановити особу клієнта, зв`язок договору з відповідною справою, обсяг наданих адвокату повноважень та відсутність обмежень щодо вчинення конкретної процесуальної дії. Саме такої оцінки суд апеляційної інстанції у цій справі не здійснив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
34. Приписами частини першої статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
35. За указаних вище обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги про скасування ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 638/17344/25 та направлення справи до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Висновок щодо розподілу судових витрат
36. З огляду на результат касаційного розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року скасувати, а справу № 638/17344/25 направити на продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний
Судді: М. В. Білак
В. Е. Мацедонська