Справа № 674/798/26
Провадження № 2/674/825/26

РІШЕННЯ
іменем України 
25 червня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Когут О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 34 800 грн),
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 21.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 9908197. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника. В подальшому 24.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24112025. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2025 до Договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 800 грн, з них: 12 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16 800 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6 000 грн – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.05.2026відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадженняз повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просить проводити розгляд справи у їх відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечує, оскільки заборгованість за кредитом сплачена на підтвердження чого долучає копії квитанцій, а інші нарахування позивача є неправомірними.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 9908197, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 781123, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 12 000 грн строком на 345 днів, з 21.04.2025 (п.1.2, п.1.3). 
Позичальник згідно умов договору мав повернути кредит, сплатити комісію 3 000 грн (п. 1.5.1 Договору) за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 25,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту та комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 36 960 грн, що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору (п. 1.5.2 Договору). 
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3 Договору). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п. 1.5.4 Договору).
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору) . 
Плата за кредитом: Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.,1.5.2, 1.5.3, 1.5.4 Договору відповідно (п. 2.2.1 Договору).
Комісія за надання кредиту нараховується Кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту. Строк сплати Позичальником загальної (всієї) суми комісії за надання кредиту настає в момент її нарахування і для кожної окремої частини комісії завершується у відповідну дату платежу дату завершення розрахункового періоду, сума платежу за який включає цю частину комісії, відповідно до Графіку платежів, а якщо відповідно до Графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті в повному обсязі в першу дату платежу, строк 3 її сплати завершується в цю першу дату платежу (п. 2.2.2 Договору).
Відповідача було ознайомлено з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредитування, в особистому кабінеті, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.
Згідно з платіжним дорученням № 152121651 від 21.04.2025 ТОВ «Мілоан» перерахувало 21.04.2025 ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 кошти у сумі 12 000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 9908197. 
24.11.2025 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24112025 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24112025 від 24.11.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 9908197 від 21.04.2025 в сумі 34 800 грн.
Згідно з відомостей про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 9908197 від 21.04.2025 становить 34 800 грн, з них: 12 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16 800 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6 000 грн – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
21.04.2025 в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит № 9908197, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 781123.
У вказаному кредитному договорі ОСОБА_1 зазначив свої персональні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, електронну пошту, адресу проживання.
Сторони у кредитному договорі погодили усі істотні умови, з ними відповідач погодився, про що свідчить його підпис у вигляді одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання Договору про споживчий кредит № 9908197 від 21.04.2025.
Згідно з платіжним дорученням № 152121651 від 21.04.2025 ТОВ «Мілоан» перерахувало 21.04.2025 ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 кошти у сумі 12 000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 9908197. 
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у розмірі 6 000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Таким чином, законодавцем звільнено позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 6 000 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Щодо заборгованості по комісії за кредитом, суд зазначає наступне.
Комісія за надання кредиту в розмірі 3 000 грн визначена умовами договору (п. 1.5.1 Договору) та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту).
Водночас вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту розмірі 16 800 грн, задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Пунктом 1.5.2 Договору визначено, що позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 36 960 грн, що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору.
Зазначені вище види комісій включені в додаток № 1 до Кредитного договору та між сторонам узгоджено графік платежів.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено перелік типових умов, які вважаються несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (ч. 6 ст. 3 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
У Постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 зазначено, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналізовані умови кредитного договору свідчать про системність платежів за комісію за управління (обслуговування) кредиту (кожні 15 днів протягом строку кредитування), проте позивач не надав доказів реального надання і переліку конкретних послуг фактично наданих споживачу, необхідності їх надання в розумінні статей 8, 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того комісія за своєю правовою природою хоч і відноситься до загальних витрат за споживчим кредитом, однак за своєю суттю вона не може підміняти проценти, які є фактично платою за користування кредитом, яка сплачується позичальником на користь кредитора та які за загальним правилом носять періодичний (сталий характер).
Крім того, у Договорі про споживчий кредит № 9908197 від 21.04.2025 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за управління кредиту.
З огляду на зазначене, нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 16 800 є безпідставним та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, ОСОБА_1 за кредитним договором № 9908197 від 21.04.2025 сплачено: 05.05.2025 – 3 000 грн комісії за надання кредиту; 20.05.2025 - 1 680 грн комісії за обслуговування кредиту; 04.06.2025 – 1 680 грн комісії за обслуговування кредиту; 19.06.2025 – 1 680 грн комісії за обслуговування кредиту; 04.07.2025 – 1 680 грн комісії за обслуговування кредиту.
Зазначене також підтверджується долученими відповідачем копіями квитанцій.
Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачем всього сплачено 9 720 грн. З цієї суми 3 000 грн становить правомірно нарахована комісія за надання кредиту, а 6 720 грн — комісія за обслуговування кредиту (9 720 – 3 000), яка підлягає зарахуванню в рахунок погашення основного боргу. 
Оскільки заборгованість за тілом кредиту становить 12 000 грн, залишок заборгованості відповідача за Кредитним договором складає 5 280 грн (12 000 – 6 720).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит № 9908197 від 21.04.2025 у розмірі 5 280 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 15,17 % (5 280 х 100 : 34 800), судовий збір слід стягнути в розмірі 403,89 грн (2 662,40 х 15,17 %: 100).
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, 
у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 9908197 від 21.04.2025 у розмірі 5 280 (п`ять тисяч двісті вісімдесят) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 403 (чотириста три) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження – Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014);
Відповідач:  ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Суддя О.М.Сосна