Єд. унік. № 243/2514/26
Провадження № 3/243/1323/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 травня 2026 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2026 року об 11 годині 51 хвилин в с.Майдан по вул.Центральній, 101 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання смс-повістки на вказаний ним номер мобільного телефону, яка була ним отримана. 
Захисник Хомич А.М. просив закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що поліцейський не мав підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому всі подальші дії поліцейського є незаконними. Окрім того, доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, тому не може вважатися доказом у справі. Зазначені працівниками поліції у фабулі протоколу ознаки алкогольного сп`яніння, які не були озвучені водію на місці зупинки, позбавляють особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження. Вважає, що такі дії поліцейських призвели до невідповідності відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам події, і таким чином порушили право особи на захист. Окрім того, поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем в силу ст.266-1 КУпАП був зобов`язаний залучити до огляду ОСОБА_1 уповноважену особу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, яка б і провела огляд на стан сп`яніння. Водночас, поліцейський, не виконавши відповідних вище вказаних норм, грубо порушив процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та відповідно складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захисника.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:
?даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940317 від 11.03.2026, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 11 березня 2026 року об 11 годині 51 хвилин в с.Майдан по вул.Центральній, 101 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
?відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що поліцейський зупинив транспортний засіб Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм поліцейський повідомив, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора або у медичному закладі водій відмовився, вказав, що поспішає (01-20 – 02-00 хвилина відеозапису «0000000_00000020260311115117_0066». При цьому поліцейський роз`яснював, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно водія складатиметься адміністративний матеріал за відмову від проходження огляду. Далі поліцейським було роз`яснено його права згідно положень ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Заперечень чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило;
?постановою БАД № 828371 від 11.03.2026, за змістом якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАп та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 510 грн.;
?направленням, за змістом якого 11.03.2026 об 11-55 год. ОСОБА_1 був направлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду – відмова від огляду;
?довідкою, за змістом якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 15.03.2024, протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався. 
Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто керує транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Слід зазначити, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини. Доводи сторони захисту є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Так, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням ПДР, а саме невикористання засобів пасивної безпеки (за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою БАД № 828371 від 11.03.2026), тобто відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того, ні самим ОСОБА_1 , ні його захисником не надано доказів встановлення незаконності зупинки транспортного засобу, а також доказів оскарження таких дій працівників поліції. 
Слід зазначити, що наявність ознак алкогольного сп`яніння, визначених законодавством, визначається суб`єктивно поліцейським, є його повноваженнями, здійснюється за його внутрішнім переконанням та слугує підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння, задля спростування або доведення перебування водія у стані сп`яніння. Норми чинного КУпАП та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для виявлення ознак та не наділяють правом оскаржувати виявлені поліцейським ознаки, окрім проходження відповідного огляду. Встановивши наявність ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив про них водія (що зафіксовано відеозаписом) та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням газоаналізатору або у медичному закладі (що зафіксовано відеозаписом), і такі його дії утворюють склад порушення п.2.5 ПДР України. Єдиним способом захисту, що водночас є правомірною поведінкою водія, є проходження відповідного огляду, результати якого здатні спростувати підозру поліцейського.
Доводи сторони захисту, щодо визнання відеозапису недопустимим через його не безперервність не є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, оформлення матеріалів адміністративного матеріалу, відсторонення водія від керування транспортним засобом, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. До матеріалів справи додано відеозаписи, які містять відомості і про рух транспортного засобу, і про спілкування поліцейського з водієм, і про відмову водія від огляду, і про складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.
Також суддя відхиляє доводи захисника щодо необхідності застосування положень ст.266-1 КУпАП, оскільки на військовослужбовців, які керують транспортними засобами, розповсюджуються положення ПДР України, а до процедури їх огляду на стан сп`яніння застосовуються положення ст.266 КУпАП. Окрім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв, що він не є військовослужбовцем, а є волонтером, військову службу проходив раніше. Відомостей про перебування ОСОБА_1 в складі будь-якої військової частини (довідки форми 5) матеріали справи не містять. 
Відповідно до положень ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З урахуванням наведеного, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
Таким чином, в порядку ст. 401 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумі доходів громадян в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на р/р UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави на рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.).
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна