461/1062/26
1-кп/461/358/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2026  м.Львів 

Колегія суддів Галицького районного суд м.Львова
у складі:головуючого судді    ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , 
з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора      ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22026140000000008 від 07.01.2026 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є депутатом, адвокатом або нотаріусом, раніше не судимого- 

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області та беручи упродовж невстановленого періоду часу, однак не пізніше як з 13.09.2022 року та до 25.12.2022 року участь в діяльності 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ) незаконного збройного формування «Народна міліція» самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, обіймаючи посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону НОМЕР_4 полку (в/ч НОМЕР_2 ), виконував накази щодо ведення бойових дій проти Збройних Сил України.
У такий спосіб ОСОБА_7 , будучи громадянином України, ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, у невстановлений період часу, однак не пізніше як з 13.09.2022 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території Донецької області, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду.
У подальшому ОСОБА_7 , обійнявши посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону НОМЕР_4 полку (в/ч НОМЕР_2 ) незаконного збройного формування «Народна міліція» самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, керуючись ідеологічним мотивом, за невстановлених органом досудового розслідування обставин та час, однак не пізніше як з 13.09.2022 року та до 25.12.2022 року, в умовах воєнного стану, перебуваючи на окупованих військовими формуваннями російської федерації територіях Донецької, Запорізької та Херсонської областей, які ними захоплені та окуповані внаслідок незаконного воєнного вторгнення на територію України, надавав іноземній державі – російській федерації та її представникам – військовослужбовцям збройних сил російської федерації та контрольованих нею представникам самопроголошеної «днр» допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, виконуючи завдання, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України, та обов`язки із забезпечення різних видів та форм бою, чим вчинив державну зраду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.
Окрім цього, громадянин України ОСОБА_7 , діючи умисно, добровільно, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, брав участь в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, з метою допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
ОСОБА_7 , достовірно знаючи про діяльність самопроголошеної «днр», створеної державою-агресором рф, усвідомлюючи, що така є незаконною, яка спрямована на завдання шкоди національній безпеці України та становить серйозну загрозу сувернітету та територіальній цілісності держави, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, у невстановлений період часу, однак не пізніше як з 13.09.2022 року, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Донецької області, добровільно вступив до лав незаконного збройного формування самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ), що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, та з цього часу добровільно брав участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону НОМЕР_4 полку (в/ч НОМЕР_2 ).
При цьому, ОСОБА_7 , вступаючи до вказаного незаконного збройного формування, був достовірно обізнаний, що воно відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у протистоянні збройній агресії російської федерації та керованих нею самопроголошених «днр» та «лнр», та ставить перед собою специфічні завдання.
ОСОБА_7 , будучи громадянином України, добровільно беручи участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні самопроголошеної «днр», створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, відповідно до покладених на нього завдань, керуючись статутами збройних сил самопроголошеної «днр» та російської федерації, упродовж невстановленого періоду часу, однак не пізніше як з 13.09.2022 року та до 25.12.2022 року, виконував обов`язки кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону НОМЕР_4 полку (в/ч НОМЕР_2 ) незаконного збройного формування самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, забезпечуючи бойову діяльність незаконного збройного формування у місцях перебування збройних сил російської федерації та самопроголошеної «днр» в населених пунктах Донецької, Запорізької та Херсонської областей,, які ними захоплені та тимчасово окуповані внаслідок незаконного воєнного вторгнення на територію України, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Обвинувачений  ОСОБА_7  належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою колегії суддів від 15.04.2026 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні, відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, у відсутність обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо обвинувачення  ОСОБА_7  у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при прийнятті рішення, у тому числі щодо оцінки доказів та призначенні покарання, просила врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо розгляду злочинів такої категорії.
Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими під час судового провадження наступними доказами, які узгоджуються між собою.
Інформацією оперативного підрозділу, зібрану на виконання доручення слідчого, щодо діяльності 129 полку та участі у ньому  ОСОБА_7 , зокрема: НОМЕР_4 окремий стрілецький полк (в/ч НОМЕР_2 ) є незаконним збройним формуванням самопроголошеної «ДНР»; місце постійної дислокації – м. Новоазовськ Донецької області; мобілізація до полку проводилась на території Донецька і Донецької області; з лютого 2022 року забезпечував окупацію Запорізької області; тимчасовий штаб розміщувався у м. Мелітополь Запорізької області; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у НЗФ перебував на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону НОМЕР_4 стрілецького полку, у званні рядовий. З електронного реєстру Державної міграційної служби України отримано карту-анкету ОСОБА_7  із відомостями щодо дати, місця народження, проживання, перебування у громадянстві України, видачу паспортів громадянина України та для виїзду за кордон, а також його фото.
Матеріалами, на підставі яких здійснювались НСРД, виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , дозвіл на використання результатів НСРД у кримінальному провадженні щодо останнього (клопотання слідчого, ухвала слідчого судді, доручення слідчого, рішення прокурора про розсекречення, постанова прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування, призначення групи прокурорів, ухвала слідчого судді Львівського апеляційного суду від 14.01.2026 про дозвіл на використання результатів НСРД).
Даними протоколів за результатами НСРД від 23.03.2023 року з додатком оптичним диском та від 01.04.2023 року, відповідно до яких знято інформацію з месенджера «Телеграм» за номером телефону ОСОБА_8 , який обіймав посаду начальника штабу – заступника командира НОМЕР_4 окремого стрілецького полку, яка містить детальну переписку з абонентами, назви яких та контент інформації, якою обмінювались, свідчить про їх відношення до керівництва штабів 129 полку – « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Двойка 129 Ком», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Дядя Миша 5 бат», « НОМЕР_5 », «Зоя Штаб 9 ТБ», « ОСОБА_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «Жека связь 129», « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 » , « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 », « АДРЕСА_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_13 », « ІНФОРМАЦІЯ_13 », « ІНФОРМАЦІЯ_14 », « ІНФОРМАЦІЯ_15 », « ІНФОРМАЦІЯ_16 », Айнур ЗНШ 129», «Миша ЗНШ 129», а також «Саша Спейс 5 бат», у переписці з яким є документи щодо участі  ОСОБА_7  у незаконному збройному формуванні.
Даними протоколу огляду від 28.06.2025 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на диску, що є додатком до протоколу НСРД від 23.03.2023 року, на предмет наявності відомостей, що підтверджують використання месенджера «Телеграм», з якого знято інформацію у ході НСРД, який належить саме ОСОБА_8 , який обіймав посаду начальника штабу – заступника командира НОМЕР_4 окремого стрілецького полку. У ході огляду зафіксовано використовуваний номер, використане користувачем ім`я – « ОСОБА_10 », пересилання користувачем іншим абонентам документів, що посвідчують його особу (фото паспорта громадянина України із його фотографією та усіма реквізитами щодо дати та місця народження, видачі паспорта, місця реєстрації, окремо довідки про присвоєння ідентифікаційного номера), а також документів, у яких ОСОБА_8 фігурує як начальник штабу 129 полку.
Даними протоколу огляду від 26.08.2025 року з додатком оптичним диском, відповідно до якого оглянуто інформацію на диску, що є додатком до протоколу НСРД від 23.03.2023 року, та зафіксовано інформацію щодо участі  ОСОБА_7  у незаконному збройному формуванні у період з 13.09.2022 до 25.12.2022, зокрема:
- 13.09.2022 абонент « ОСОБА_11 » надіслав ОСОБА_8 файл «5_сб_больньіе_госпиталь_за_весь+период_092417», який є списком військовослужбовців 5 батальйону 129 осп, які перебували на лікуванні. У списку є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у 5 стрілецькому батальйоні обіймає посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, у званні рядовий;
- 30.10.2022 абонент «Саша Спейс 5 Бат» надіслав ОСОБА_8 файл «5 сб 129 осп_075436», який є списком військовослужбовців 5 батальйону 129 осп. У списку є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у 5 стрілецькому батальйоні обіймає посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, у званні рядовий;
- 21.11.2022 абонент « ОСОБА_11 » надіслав ОСОБА_8 файл «Рапорт_044836», який є доповіддю начальника штабу 5 стрілецького батальйону 129 осп ОСОБА_12 на ім`я командира 129 осп про те, що у 5 стрілецькому батальйоні проходить службу рядовий ОСОБА_7 , який має середню освіту;
- 25.12.2022 абонент «Саша Спейс 5 Бат» надіслав ОСОБА_8 файл «Список 5 сб медаль участник_041852», який є списком військовослужбовців 5 батальйону 129 осп із зазначенням анкетних відомостей, займаної посади та військового звання. У списку є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у 5 стрілецькому батальйоні обіймає посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, у званні рядовий.
Даними протоколів про проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2025, з яких вбачається, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учасника незаконного збройного формування, який проходив службу у 129 полку.
Даними протоколу огляду від 08.09.2025 року, відповідно до якого оглянуто надану Управлінням виявлення та розшуку активів Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) за №6887-24-24/40дск від 24.12.2024 року на запит слідчого інформацію щодо ОСОБА_7 та встановлено наявність відомостей щодо права власності, перетин кордону України з використанням паспорта громадянина України (упродовж 2019-2022 р.р. 5 разів перетинав кордон), які підтверджують анкетні відомості ОСОБА_7 , місце проживання, присвоєння ідентифікаційного коду, громадянство України.
Даними інформації Державної міграційної служби України, яка підтверджує громадянство України  ОСОБА_7  та відсутність даних про втрату ним громадянства України.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними та узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість  ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.
Таким чином, суд вважає, що винуватість  ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки він вчинив державну зраду, зокрема будучи громадянином України, перейшов на бік ворога та надав іноземній державі та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану.
Також, дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 7 ст. 111-1 КК України,оскільки він, будучи громадянином України, добровільно брав участь у незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частиницьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченихчастиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно зі статтями 50,65 КК України, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з огляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд також бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також рівень його суспільної небезпеки.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжкими, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває.
Пом`якшуючих обставин судом не встановлено.
Обставиною,яка,відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України колегія суддів визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Як наведено вище, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Згідно ч.1 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.
Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги вказані доводи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням додаткових покарань визначених санкціями відповідних статей Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_7 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкції ч. 2 ст.111 КК України та позбавленням волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування з конфіскацією майна в межах санкції ч. 7ст.111-1 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, передбачене санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, суд враховує, що згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.09.2023 у справі №404/2081/22, згідно з чинними положеннями ст.55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК України передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Враховуючи, що за ч. 2ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_7 вчинив злочини проти основ національної безпеки України, суд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 на праві власності.
Відповідно до положень ч. 1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України та обрати йому покарання:
- за ч. 2 ст. 111 КК України -15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 7 ст. 111-1 КК України – 12 (дванадцять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції..

Головуючий суддя     ОСОБА_1 

Судді        ОСОБА_2 

ОСОБА_3