Справа №584/261/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Токарєв С. М.	
Номер провадження 33/816/1108/26 	Суддя-доповідач Терещенко О. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О.І., розглянув з участю секретарів судового засідання Баришевої А.І., Кислої Ю.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвоката Кандюкова Г.Г. у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кандюкова Г.Г. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИЛА:
Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 березня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно із вказаною постановою, 10 березня 2025 року о 18:54 год поблизу будинку №25 по просп. Іоанна Путивльського у м. Путивль Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Kengoo», р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду у встановленому законодавство порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager, а також у найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Не погодившись із вказаною постановою, захисник Кандюков Г.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_1 належним чином до суду не викликався, оскільки жодних повісток про виклик не отримував, про що не пересвідчився суд перед початком судового засідання. У матеріалах справи є заява ОСОБА_2 про надсилання йому повісток виключно поштовим зв`язком у зв`язку з неможливістю отримувати смс-повідомлення. Цю заяву він подав до суду особисто 20 лютого 2026 року, яка фактично проігнорована судом, оскільки жодних повісток на його адресу з початку розгляду справи і до винесення оскаржуваної постанови не надсилалося. Про вказану обставину захисник повідомляв під час розгляду справи та бажання ОСОБА_1 особисто бути присутнім під час її розгляду, щоб надати відповідні пояснення. Вказана обставина надала б суду можливість встановити всі обставини справи.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув тричі, причин неприбуття не повідомив, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.
Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь головуючої судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника Кандюкова Г.Г., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 267995 від 10 березня 2025 року (а. с. 2);
- письмових пояснень ОСОБА_1 від 10 березня 2025 року, що підписані ним без жодних застережень, згідно з якими він керував автомобілем «Renault Kengoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції, під час розмови з якими у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу і в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 3);
- відеозапису на диску (а. с. 4).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Переглядом відеозапису установлено, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, почервоніння обличчя). Працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що він категорично відмовився. Останньому було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, та відсторонено від керування. 
Працівники поліції також роз`яснили ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Він підписав пояснення, складені поліцейським за фактом зупинки автомобіля під його керуванням та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, погодився з їх змістом. Поліцейські пояснили, що протокол буде розглядатися Путивльським районним судом Сумської області за викликом, направленим за його номером телефону. Будь-яких заперечень під час складання, ознайомлення і підписання протоколу та пояснень у ОСОБА_1 не було.
Враховуючи викладене, у даному випадку працівниками поліції правильно була розцінена поведінка ОСОБА_1 як не бажання пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 суд належним чином не викликав, оскільки жодних повісток про виклик він не отримував, а у матеріалах справи є його особиста заява про надсилання йому повісток виключно поштовим зв`язком у зв`язку з неможливістю отримувати смс-повідомлення, апеляційний суд зазначає таке.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складання у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).
Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (ч. 1 ст. 277-2 КУпАП).
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Судові засідання з розгляду даної справи у суді першої інстанції призначалися неодноразово, зокрема: на 16 квітня, 29 травня, 26 серпня, 29 вересня, 03 листопада, 17 грудня 2025 року, 26 січня, 10 лютого, 20 лютого, 25 лютого та 06 березня 2026 року. Відкладалися вони судом з різних підстав, у тому числі за клопотанням захисника Кандюкова Г.Г. про виклик свідків, зайнятість в інших справах тощо. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення електронних судових повісток у виді смс-повідомлень за номером його телефону.
Заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень ОСОБА_3 була подана особисто 20 лютого 2026 року.
Крім того, того ж дня останній подав клопотання про надсилання йому повісток на поштову адресу у зв`язку з нестабільним інтернетом та телефонним зв`язком. Але при цьому він не зазначив, що відмовляться отримувати повідомлення за допомогою смс-повідомлень.
Судові повістки про виклик останнього до суду на 14 год 25 лютого 2026 року та 08:15 год 06 березня 2026 року надсилалися йому шляхом направлення смс-повідомлень, які він своєчасно отримав не менш як за 3 дні до судового засідання, а тому необхідності надсилати йому повістки поштовим зв`язком не було. 
Але до суду в ці дні він так і не прибув, будь-яких заяв з доказами поважності неприбуття у судові засідання не направив, що свідчить про свідоме ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Апеляційний суд також зазначає, що захисник ОСОБА_1 – адвокат Кандюков Г.Г. 25 березня 2026 року через систему «Електронний суд» звернувся до Путивльського районного суду із клопотанням про вступ у справу та відкладення розгляду справи, призначеного на 08:30 год 26 березня 2025 року. 
Отже, ОСОБА_1 , який залучив захисника, вже на момент подання вказаного вище клопотання захисником, тобто 26 березня 2025 року, було відомо, що справа відносно нього перебуває на розгляді у Путивльському районному суді. 
З огляду на викладене апеляційний суд зазначає, що хоча заявку на отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень ОСОБА_1 підписав лише 20 лютого 2026 року, а потім просив надсилати йому повістки на поштову адресу через нестабільний інтернет та телефонний зв`язок, однак про факт розгляду відносно нього Путивльським районним судом Сумської області справи за протоколом про адміністративне правопорушення він достовірно знав, що підтверджується залученням ним особисто до участі у справі захисника – адвоката Кандюкова Г.Г.
Отже, доводи захисника про неналежне сповіщення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи є необґрунтованими, оскільки судом вживалися усі необхідні заходи для його належного сповіщення.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи без участі ОСОБА_1 ніяким чином не вплинув на законність постанови суду від 06 березня 2026 року, оскільки протокол до суду першої інстанції надійшов 11 березня 2025 року, остаточне судове рішення у справі постановлено 06 березня 2026 року, тобто ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме майже 12 місяців, не був позбавлений можливості подавати усні чи письмові пояснення щодо обставин справи під час розгляду справи судом першої інстанції та забезпечити належним чином свій судовий захист, в тому числі через свого захисника, який приймав участь у судових засіданнях.
Окрім того, апеляційним судом була надана можливість ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Кандюкову Г.Г. обґрунтувати свою правову позицію в суді апеляційної інстанції, прийняти участь у розгляді справи особисто ОСОБА_1 та надати усні чи письмові пояснення у справі, у зв`язку з чим апеляційний розгляд двічі відкладався саме з причин неявки ОСОБА_1 і судові виклики тричі йому направлялися саме поштовим зв`язком.
Однак, ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання з розгляду даної справи апеляційним судом тричі без поважних причин, фактично проігнорувавши судові засідання, а тому не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 мав бажання особисто бути присутнім у судових засіданнях як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, щоб надати відповідні пояснення, що надало б суду можливість встановити всі обставини справи. Вказані доводи суд розцінює як спосіб захисту свого підзахисного з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння.
Отже, розгляд справи судом першої інстанції та апеляційним судом без участі належним чином повідомленого ОСОБА_1 та з участю його захисника – адвоката Кандюкова Г. Г. не потягло за собою порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 на доступ до суду, а поведінка останнього вказує на зловживання ним своїми процесуальними правами як під час розгляду справи місцевим судом, так і апеляційним. 
З урахуванням установлених судом обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскарженої постанови, під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції не допущено.
Враховуючи зазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржену постанову судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Кандюкова Г.Г. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  О.  І.  Терещенко