Справа № 347/484/26
Провадження № 2/347/540/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Драч Д.С.,
за участі секретаря Атаманюк О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

25.02.2026 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 08 cepпня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Уторопської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.02.2026 року.
Позивач вказує, що в цьому шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.07.2016 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.04.2019 року
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 18 від 19.02.2026, позивач разом із спільними малолітніми дітьми сторін проживає за адресою: АДРЕСА_1 , діти перебувають на повному утриманні позивача. 
Позивач зазначає, що діти навчаються у Середньоберезівському ліцеї: син ОСОБА_5 — у 1 класі, донька ОСОБА_6 - у 4 класі, що підтверджується довідками із закладу освіти. У зв`язку з навчанням, діти потребують постійного матеріального забезпечення, зокрема витрат на шкільний одяг і взуття, навчальне приладдя, підручники, канцелярські товари, харчування та участь у шкільних заходах.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач проживає окремо від дітей та належної участі в їх утриманні не бере. Основні витрати на забезпечення дітей продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, лікуванням, розвитком і навчанням несе позивач.
Іноді відповідач надає дітям незначну допомогу у натуральній чи грошовій формі, однак така допомога є нерегулярною та не забезпечує належного і системного утримання дітей. Щомісячні витрати на утримання двох дітей становлять орієнтовно 8000-10000 грн та включають витрати на харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, навчальні потреби, розвиток і лікування. 
Позивач вказує, що їй відомо, що відповідач працює за кордоном та отримує стабільний дохід, однак, попри наявність фінансової можливості, належного матеріального забезпечення дітей не здійснює та добровільно аліменти не сплачує. Позивач працює, проте цього заробітку ледве вистачає на найнеобхідніше, і основний тягар матеріального забезпечення дітей лягає на неї.
На переконання позивачабатько зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні дитини. На даний час обов`язки обох батьків покладені лише на позивача, оскільки відповідач самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків.
За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі – справи про стягнення аліментів.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України).
Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).
Ухвалою судді від 02.03.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідач не надсилав до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним.
Судом встановлено, що з 08.08.2015 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 25.02.2026 року (а.с.8).
У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.07.2016 року (а.с.10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.04.2019 року (а.с.12), батьком яких є ОСОБА_2 , а матір`ю є ОСОБА_1 .
Факт проживання малолітніх дітей із матір`ю ОСОБА_1 підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 18 від 19.02.2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 проживають за адресою присілок Царинка, с. Середній Березів, Косівський район Івано-Франківської області (а.с.14).
За змістом довідок №09/02-17 та №10/02-17 від 20.02.2026 виданими Середньоберезівським ліцеєм Яблунівської селищної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 1 класі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 4 класі (а.с.15-16).
Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини – наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.
Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18).
Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. 
Позивач пропонує стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 3500 грн. щомісячно.
Мінімальна заробітна плата з 01.01.2026 року становить 8647 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено факт працевлаштованості відповідача та його місячний дохід, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 8647 гривень складає 4323,50 гривень.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», встановлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень.
Згідно ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження»: загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. 70% від 8647 становить 6052,90 грн.
Отже, запропонований позивачем розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей щомісячно, відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 6052,90 грн та не бути меншим 3512 гривень. Однак, загальний розмір стягуваних з відповідача аліментів не може перевищувати 6052,90 грн.
З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також – тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів – їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 25.02.2026 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову.
За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн.
На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 430 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: присілок Гора, с. Уторопи Косівського району Івано-Франківської області,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки с. Середній Березів, присілок Царинка, Косівського району Івано-Франківської області,аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.02.2026 рокудо досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Повне рішення складено 08.05.2026 року.

Суддя: Д.С. Драч