УХВАЛА
09 червня 2026 року
м. Київ

справа № 201/2245/23
провадження № 61-7340вд26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці Валентини Миколаївни про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Євгена Віталійовича, Грушицького Андрія Ігоровича, Литвиненко Ірини Вікторівни 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Перепелиця Валентина Миколаївна, на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2026 року
у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
постановив ухвалу про таке:
1. 29 травня 2026 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці В. М. на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2026 року в указаній вище справі. 

2. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Литвиненко І. В. 

3. 02 червня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Перепелиця В. М., через підсистему «Електронний суд», подала заяву про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В. 

Заява мотивована тим, що ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2026 року, у складі колегії суддів: Пророк В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження з підстав, які можуть бути застосовані виключно у разі оскарження ухвали. Тобто, в межах вказаної справи № 201/2245/23 існують обставини, які викликають обґрунтовані та розумні сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи.

4. Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2026 року заявлений представником ОСОБА_1 , - адвокатом Перепелицею В. М. відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В. визнано необґрунтованим, заяву передано для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

5. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2026 року вказану заяву про відвід передано судді Пархоменку П. І.

6. Дослідивши зміст заяви про відвід, Верховний Суд вважає, що підстав для відводу суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В. немає, а заява про їхній відвід є необґрунтованою. Тому у її задоволенні слід відмовити.

7. Наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Перепелицею В. М. в заяві про відвід доводи не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В, а зазначені аргументи не свідчать про наявність обставин, встановлених статтею 37 ЦПК, за наявності яких судді підлягають відводу (самовідводу).

8. Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях. Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного. 

9. Вирішення питання про відвід судді підпадає під сферу дії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

10. Наявність обставин, що виключають участь судді в цивільному судочинстві (стаття 36 ЦПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб`єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об`єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).

11. Підстави для відводу передбачені у статті 36 ЦПК. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

12. Говорячи про «об`єктивний критерій» на підставі якого визначається наявність «неупередженості суду» в даній ситуації Суд враховує, що «об`єктивна перевірка» полягає в тому, що суд повинен створити враження неупередженості у стороннього спостерігача (пункт 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Incal v Turkey»), тобто необхідно визначити, чи маються, окрім поведінки судді, факти, що піддаються перевірці, які можуть викликати сумнів відносно неупередженості, в такому розумінні значення можуть мати навіть уявлення (пункт 58 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ferrantelli and Santangelo v Italy»). Для цього необхідно дотримання двох окремих умов: по-перше, щоб держава виконала свій обов`язок загального характеру по захисту судової системи від конфлікту інтересів, забезпечуючи, щоб внутрішня організація не допускала виконання однією і тією ж особою різних функцій в судовому процесі (пункт 123 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге, щоб кожний суддя мав виконати своє особисте зобов`язання заявити самовідвід по відношенню до справи, де можливе виникнення думки такого конфлікту (пункт 48 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hauschildt v Denmark»).

13. За змістом частини третьої статті 39 ЦПК відвід повинен бути вмотивованим.

14. Наведені представником ОСОБА_1 , - адвокатом Перепелицею В. М. узаяві доводи значною мірою зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.(про відмову у відкритті касаційного провадження), що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК не може бути підставою для відводу.

15. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК).

16. Представник ОСОБА_1 , - адвокат Перепелиця В. М. не навела жодних обставин, які б свідчили про упередженість суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В. під час розгляду справи № 201/2245/23, а її припущення про можливі мотиви та дії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В. не можуть бути підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості й не підтверджені жодними належними доказами.

17. З огляду на викладене заява про відвід є необґрунтованою. Тому у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці Валентини Миколаївни про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Євгена Віталійовича, Грушицького Андрія Ігоровича, Литвиненко Ірини Вікторівни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя П. І. Пархоменко