Справа 556/637/26  
Номер провадження 2/556/815/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

13.05.2026 року.          сел.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі: 
головуючого судді Іванків О.В.
при секретарі Кньовець Н.П., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в сел. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області про визнання права власності за набувальною давністю,-
В С Т А Н О В И В:

В суд з позовом звернулася ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області про визнання права власності за набувальною давністю, а саме на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.
В обґрунтування позову позивачка вказує, що з 2002 року відкрито, безперервно та добросовісно володіє земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №331500 від 27.12.2005 року.
Зазначена земельна ділянка була фактично придбана позивачкою у ОСОБА_2 , на підставі усного договору. В 2002 році ОСОБА_1 , у зв`язку з правовою необізнаністю, за усною домовленістю придбала земельні ділянки, а саме передала ОСОБА_2 грошові кошти згідно узгодженої сторонами ціни. В подальшому, після виготовлення Державного акту, ОСОБА_2 передав їй правовстановлюючий документ, яким є Державний акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №331500 від 27.12.2005 року на земельні ділянки, 
Грошові кошти за земельні ділянки були передані позивачкою ОСОБА_2 , повністю, що підтверджується розпискою від 25.06.2002 року. Зазначена розписка підтверджує факт передачі коштів відповідачу та фактичної передачі земельної ділянки у володіння позивачки. Таким чином, розписка є доказом добросовісності заволодіння та володіння земельною ділянкою як власником. Після передачі коштів не встановлювався: строк користування, обов`язок повернення, контроль власника. Отже, відсутні ознаки оренди чи тимчасового користування.
У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору право власності на земельну ділянку за позивачкою зареєстровано не було. Відповідно до позиції Верховного Суду, недодержання форми правочину не виключає добросовісності володіння. Після передачі коштів відповідач вибув з місця проживання, його місцезнаходження позивачці невідоме.
Таким чином, ОСОБА_1 , фактично з 2002 року одноосібно безперервно та відкрито володіє спірними земельними ділянками, користується ними та несе витрати на їх утримання, сплачує податки. Інші особи своїх прав на спірні земельні ділянки не пред`являли та на даний час не пред`являють.
Володіння здійснюється позивачкою не як орендарем чи тимчасовим користувачем, а саме як власником. Володіння не є прихованим, не оспорюється третіми особами та здійснюється без будь-яких перешкод протягом строку, що перевищує п`ятнадцять років. 
На даний час ОСОБА_1 , має бажання розпорядитися належним їй майном, однак не дивлячись на те, що вона більше 20 років фактично володіє та користується земельними ділянками як власник, однак позбавлена можливості реалізувати правомочність розпорядження, а саме: відчужити земельні ділянки, передати її в оренду, використовувати як предмет забезпечення, здійснити повну державну реєстрацію права.
Неможливість реалізації правомочності розпорядження зумовлена тим, що право власності формально зареєстроване за відповідачем, а державний реєстратор відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не має правових підстав для реєстрації права власності за позивачкою без відповідного правовстановлюючого документа або рішення суду.
Отже, склалася ситуація, за якої позивачкою здійснюється фактичне володіння земельними ділянками, позивачка виконує обов`язки власника земельних ділянок, однак реалізація повного обсягу правомочностей власника є неможливою. Така правова невизначеність порушує баланс між фактичним майновим станом та юридичним оформленням права.
Наявність лише формального запису в реєстрі за ОСОБА_2 , як особою, яка фактично не здійснює права власника, не може перешкоджати легалізації тривалого, відкритого та добросовісного володіння позивачкою земельними ділянками.
Таким чином, звернення до суду є єдиним ефективним способом захисту порушеного права позивачки, оскільки інший механізм оформлення права відсутній, добровільне переоформлення з боку відповідача не здійснюється, а державна реєстрація без рішення суду є неможливою. Європейський стандарт захисту права власності (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції) вимагає стабільності майнових відносин. 
Тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. 
Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 11.03.2026 року. 
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 
Позивачка ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов, пояснень чи заперечень проти заявлених вимог, а також доказів на їх підтвердження, не надав, .
Представник третьої особи Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, заперечень чи пояснень з приводу позовних вимог не надав.
За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В судовому засіданні було встановлено ряд фактичних обставин справи. 
Зокрема, відповідно до розписки від 25.06.2002 року вбачається, що ОСОБА_1 , придбала у ОСОБА_2 земельні ділянки, сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, за які передала останньому визначену сторонами ціну - 1000 дол. США. 
Отже, відповідно до даної розписки, ОСОБА_1 , добросовісно заволоділа земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області та продовжує відкрито, безперервно володіти ними з 25.06.2002 року на даний момент, більше 22 років.
Судом також встановлено, що на ОСОБА_1 , фактично з 2002 року одноосібно безперервно та відкрито володіє спірними земельними ділянками, користується ними та несе витрати на їх утримання, сплачує податки. Інші особи своїх прав на вказані земельні ділянки не пред`являли та на даний час не пред`являють.
В своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вказали, що підтверджують підтверджують факт добросовісного володіння та користування позивачкою земельною ділянкою розташованою на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області 
Також зазначили, що саме ОСОБА_1 , здійснює її обробіток, збирає врожай, доглядає за ділянкою, не приховує користування. Колишній власник земельної ділянки ОСОБА_2 , знав про користування ОСОБА_1 , землею та протягом багатьох років не заперечував проти цього, не обробляв ділянку та не заявляв претензій. За весь час вони не бачили, щоб ОСОБА_2 , користувався цією землею або перешкоджав позивачці.
В своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 вказала, що їй достеменно відомо, що у 2002 році між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , відбулася домовленість щодо передачі земельної ділянки площею 5,03 га, розташованої на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Свідок була присутня під час передачі грошових коштів коли ОСОБА_1 , передала ОСОБА_2 , обумовлену суму коштів за земельну ділянку. З того часу ОСОБА_1 , фактично володіє земельною ділянкою, обробляє її та користується нею як власник.
При цьому суд констатує, що з 2002 року, позивачка ставилася до земельної ділянки, як до своєї власної – безперешкодно володіє нею, утримує, обробляє. Ці обставини підтверджуються наданими позивачем доказами. Позивачка оплачувала податок за землю, організовує технічне обслуговування майна; відкрито користується земельною ділянкою без будь-яких перерв, сприймається оточуючими та органами місцевого самоврядування як власник.
Також сторонами підтверджено і безтитульність володіння ОСОБА_1 , земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. 
Тому матеріалами справи було достеменно підтверджено факт, що з 25.06.2002 року позивачка постійно, відкрито і добросовісно користується спірними земельними ділянками. 
Відповідач в свою чергу жодним чином не заперечував тієї обставини, що таке володіння спірними земельними ділянками з боку позивачки було добросовісним та протягом 23 років не висував жодних вимог. 
Тому тривала відмова від реалізації правомочностей свідчить про втрату фактичного панування. 
Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих таперехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Таким чином, суд вважає встановленими та такими, що не підлягають доведенню, обставини заволодіння позивачкою спірними земельними ділянками розташованими на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, з 2002 року, а також факт відкритого та безперервного володіння нею цими земельними ділянками. 
Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частинами 1, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Таким чином, зі змісту вказаної норми вбачається, що задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 334 ЦК України можливе лише за наявності таких умов: по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). 
По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. 
По-четверте, необхідною умовою є відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.
При цьому, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. 
Позивачкою доведено наявність всіх вказаних умов, що є підставою для задоволення позову.
Як вже зазначалось, сторони визнали відкритий та безперервний характер володіння спірними земельними ділянками, оскільки позивачка ОСОБА_1 , користується земельними ділянками постійно, та не тільки відповідачу як органам місцевого самоврядування було про це відомо. Позивачка та члени її сім`ї продовжують володіти земельними ділянками і на час судового розгляду справи. 
При цьому суд констатує, що з 2002 року, позивачка ставилась до спірних земельних ділянок, як до своїх власних – безперешкодно володіла ними, утримувала, здійснювала оплату податків. Ці обставини підтверджуються наданими позивачкою доказами.
Також сторонами підтверджено і безтитульність володіння ОСОБА_1 , земельними ділянками, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. 
Відповідно до статті 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
З урахуванням сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 , яка з 2002 року добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном – земельними ділянками, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, і продовжує відкрито та безперервно володіти цим нерухомим майном, несе витрати на його утримання, більше двадцяти років, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, набула права власності на це майно, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. 
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76, 80, 81, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд –
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,03 га, кадастрові номери 5620888000:05:053:0032, 5620888000:05:038:0036, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Полицької сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: 34374, с.Полиці, Вараський район Рівненська область. 
Третя особа: Полицька сільська рада Вараського району Рівненської області, юридична адреса: 34374, с.Полиці, вул.Б.Хмельницького, 23 а, Вараський район Рівненська область, код ЄДРПОУ 04388320.