УХВАЛА

21 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 925/283/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:  Баранця О. М. - головуючого, Мамалуя О. О., Студенця В. І.,
за участю секретаря судового засідання Долгополової Ю. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Андрієнка В. В., Шапрана В. В., Буравльова С. І. 
від 19 лютого 2026 року 

у справі за позовом ОСОБА_2 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманчанка", 2) Приватного підприємства "Кредо Умань", 3) ОСОБА_1 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 ,
про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації прав,

за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача-1: не з`явилися
від відповідача-2: не з`явилися
від відповідача-3: ОСОБА_9
від третьої особи: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманчанка", Приватного підприємства "Кредо Умань" та ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 30 квітня 2024 року, яку Господарський суд Черкаської області ухвалою від 30 квітня 2024 року прийняв до провадження, просила:
1) визнати недійсним акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» б/н від 11 січня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманчанка" та Приватним підприємством «Кредо Умань», щодо внесення в статутний капітал Приватного підприємства «Кредо Умань» наступного об`єкта нерухомого майна: «Громадська будівля (фото-1)», загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060);
2) визнати недійсним акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» б/н від 11 січня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» та Приватним підприємством «Кредо Умань», щодо внесення в статутний капітал Приватного підприємства «Кредо Умань» наступного об`єкту нерухомого майна: «ІНФОРМАЦІЯ_1», 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108);
3) визнати недійсним іпотечний договір № 3838 від 18 липня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою Інною Юріївною, укладений між Приватним підприємством «Кредо Умань» та ОСОБА_1 ;
4) в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасувати записи про визнання за Приватним підприємством "Кредо Умань" права власності на наступне нерухоме майно:
- «ІНФОРМАЦІЯ_1", 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108);
- «Громадська будівля (фото-1)», загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060);
5) в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідні записи про іпотечне обтяження на наступні об`єкти нерухомого майна:
- «ІНФОРМАЦІЯ_1», 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108);
- «Громадська будівля (фото-1)», загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні акти приймання-передачі, за якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» передало до статутного капіталу Приватним підприємством "Кредо Умань" належні йому на праві власності об`єкти нерухомого майна, підлягають визнанню недійсними, як фіктивні та фраудаторні правочини, тобто такі, що були вчинені на шкоду позивачці, як кредитору, оскільки були вчинені Товариством для уникнення виконання своїх зобов`язань перед позивачкою з виплати вартості її частки у статутному капіталі Товариства після її виходу з Товариства за судовим рішенням у справі № 925/1766/21, з метою приховування майна від можливого звернення стягнення на нього позивачкою, був вчинений між пов`язаними особами на безоплатній основі та є економічно невигідним для Товариства. Крім того, за твердженням позивача, вимога про визнання недійсним іпотечного договору є похідною від вимоги про визнання недійсними актів приймання-передачі, оскільки недійсність останніх призводить до скасування правової підстави виникнення права власності на спірне майно у Приватного підприємства "Кредо Умань".
Господарський суд Черкаської області рішенням від 11 липня 2025 року відмовив у задоволенні позову повністю. 
Місцевий господарський суд виходив з того, що:
1) підстави для визнання недійсними спірних правочинів (актів приймання-передачі від 11 січня 2022 року) та застосування судом наслідків їх недійсності відсутні, оскільки 
- спірні правочини не містять ознак фіктивності чи фраудаторності, 
- можливість завершення виконавчого провадження з виконання судового рішення від 20 червня 2023 року у справі № 925/1766/21 повним виконанням не вичерпана з огляду на те, що суд не встановив обставин позбавлення відповідачем-1 усіх своїх активів, за рахунок яких він може отримувати прибуток від господарської діяльності та виконати свої грошові зобов`язання перед позивачкою; 
- позивачка не довела обставин заниження відповідачами-1 і -2 реальної ринкової вартості спірного майна, майнового внеску відповідача-1 в статутний капітал відповідача-2, оскільки вартість статутного капіталу відповідача-1, вартість вступного внеску відповідача-1 до статутного капіталу відповідача-2 визначались самим відповідачем-1 в умовних, погоджених учасниками, одиницях, а їх дійсний розмір у справі експертним шляхом не визначався;
- позивачка не довела обставин взаємопов`язаності юридичних осіб відповідачів-1 і -2, оскільки додані нею до позовної заяви електронні докази (інформація аналітичної системи перевірки та моніторингу контрагентів «Contr Agent» і відеозапис виступу народного депутата України Яценка А. В. ) не відповідають поняттю доказу і, зокрема, електронного доказу, визначеному статтями 73, 96 Господарського процесуального кодексу України, а обставини, встановлені судами у рішеннях Господарського суду Черкаської області від 23 жовтня 2019 року у справі № 925/1020/1 та від 20 червня 2023 року у справі № 925/1766/21, не мають преюдиційного значення для відповідача-2, оскільки він не брав участі у зазначених справах;
- повернення спірного майна з власності Приватного підприємства «Кредо Умань» у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» і звернення стягнення на нього у виконавчому провадженні є неможливим і така вимога позивачки є невиконуваною, оскільки це майно було передане Приватним підприємством «Кредо Умань» в іпотеку ОСОБА_1 за іпотечним договором від 18 липня 2023 року та перебуває під забороною відчуження, а згодом частина спірного майна (громадська будівля) згідно з договором купівлі-продажу від 26 лютого 2025 року була продана ОСОБА_1 іншій особі - ОСОБА_3 ;
2) вимоги позивачки про визнання недійсним іпотечного договору та застосування наслідків його недійсності у вигляді скасування реєстраційних записів є похідними від основних вимог про визнання недійсними актів приймання-передачі від 11 січня 2022 року та не підлягають задоволенню у зв`язку з незадоволенням основних вимог;
3) вимоги позивачки про скасування реєстраційних записів є неналежним способом захисту прав позивачки, що підтверджується висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 19 лютого 2026 року скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 11 липня 2025 року по справі № 925/283/24 та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково:
- визнав недійсними правочини, оформлені актами приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» б/н від 11 січня 2022 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманчанка" та Приватним підприємством «Кредо Умань», щодо внесення в статутний капітал Приватного підприємства «Кредо Умань» наступних об`єктів нерухомого майна: громадської будівлі (фото-1), загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060) та перукарні № 4, 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108); 
- визнав недійсним іпотечний договір № 3838 від 18 липня 2023 року, укладений між Приватним підприємством «Кредо Умань» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою Інною Юріївною;
- в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасував записи про визнання за Приватним підприємством "Кредо Умань" права власності на наступне нерухоме майно: 4.1. «ІНФОРМАЦІЯ_1", 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108); 4.2. «Громадську будівлю», загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060); 
- в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідні записи про іпотечне обтяження на наступні об`єкти нерухомого майна: 5.1. «ІНФОРМАЦІЯ_1», 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108); 5.2. «Громадську будівлю (фото-1)», загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060). 
В іншій частині позову відмовив; здійснив розподіл судового збору. 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що: 
- спірні у цій справі акти приймання-передачі від 11 січня 2022 року за своєю правовою природою є правочинами, оскільки ними оформлені кінцеві результати волевиявлення сторін з передачі майна до складу статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань», а також мають юридичні наслідки - перехід права власності на нерухоме майно від однієї юридичної особи до іншої,
- спірні правочини містять ознаки фраудаторності, оскільки їх сторони (відповідачі -1 та -2) є пов`язаними між собою особами як за критерієм керівництва (станом на момент вчинення правочинів директором відповідачів -1 та -2 був ОСОБА_5 ), так і за критерієм родинних стосунків їх засновників (учасник ТОВ «Уманчанка» ОСОБА_6 , яка має вирішальний вплив на прийняття рішень цього товариства, є тещою ОСОБА_1 - засновника Приватного підприємства «Кредо Умань»), а також зазначені особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є пов`язаними особами за критерієм службових відносин та службової залежності ОСОБА_5 від ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та аналітичної системи перевірки та моніторингу контрагентів «Contr Agent»; спірні правочини стосуються майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», яке було передане останнім до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» за заниженою вартістю, на яке позивачка могла звернути стягнення за судовим рішення у справі № 925/1766/21 та є такими, що спрямовані на завдання їй шкоди, оскільки були укладені з метою ухилення від виконання судового рішення у справі № 925/1766/21;
- спірні правочини підлягають визнанню недійсними на підставі пункту 6 частини першої статті 3, частин першої - четвертої статті 13, частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, а також підлягають задоволенню і вимоги про визнання недійсним іпотечного договору та про скасування реєстраційних записів в порядку застосування наслідків недійсності правочину, як похідні вимоги від основної вимоги про визнання недійсними актів приймання-передачі, яка підлягає задоволенню.
Відповідач-3 - ОСОБА_1 , не погодився з постановою Північного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2026 року у цій справі та звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову Північного апеляційного господарського суду, а рішення Господарського суду Черкаської області від 11 липня 2025 року у цій справі залишити в силі. Як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник послався на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суд апеляційної інстанції:
- неправильно застосував статті 16, 215 Цивільного кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладені у постановах від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17, від 19 вересня 2023 року у справі № 910/19668/21;
- неправильно застосував частину третю статті 13 Цивільного кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми права, викладені у постановах від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/7976/17, від 03 березня 2020 року у справі № 904/7905/16, від 03 березня 2020 року у справі № 916/3600/15, від 26 травня 2020 року у справі № 922/3796/16, від 04 серпня 2020 року у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17 вересня 2020 року у справі № 904/4262/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 908/794/19 (905/1646/17), від 02 червня 2021 року у справі № 904/7905/16;
- неправильно застосував статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо використання належного способу захисту, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми права, викладені у постановах від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19 (15-39), від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19;
- неправильно застосував статті 14, 237, 269 Господарського процесуального кодексу України (у контексті того, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції), не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладені у постановах від 03 серпня 2023 року у справі № 916/3610/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 924/1225/21, внаслідок чого суд апеляційної інстанції, перевищивши межі своїх повноважень, фактично змінив предмет позову, тобто вийшов за межі позовних вимог розглянувши позовну вимогу, яка позивачем не заявлялася.
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу відповідача-3, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі № 925/283/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2026 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 527/1096/19 з огляду на таке.
Як вбачається предметом позову у цій справі, що є основною позовною вимогою, є зокрема вимога про визнання недійсними двох актів приймання-передачі об`єктів нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» б/н від 11 січня 2022 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманчанка" та Приватним підприємством «Кредо Умань», щодо внесення до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» таких об`єктів нерухомого майна, як громадська будівля (фото-1), загальною площею 174,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497089171060). та ІНФОРМАЦІЯ_1, 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1846612871108). 
Отже, одним з першочергових питань, що підлягає вирішенню судом у цій справі, є питання того, чи є ця позовна вимога належним способом захисту порушеного права.
З рішення місцевого господарського суду та оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у цій справі № 925/283/24, ухвалених по суті спору, вбачається, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи питання належності обраного позивачкою способу захисту порушеного права у вигляді заявленої вимоги про визнання недійсними актів приймання-передачі об`єктів нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Кредо Умань» від 11 січня 2022 року, керувалися висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23. Згідно з цими висновками Верховного Суду рішення органу управління товариства не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України та мають розглядатися як акти ненормативного характеру (індивідуальні акти), натомість може бути оскаржений та визнаний недійсним кінцевий результат комплексу дій з передачі майна однієї юридичної особи до складу статутного капіталу іншої юридичної особи - правочин, оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна. Врахувавши ці висновки Верховного Суду, суди попередніх інстанцій у цій справі № 925/283/24, що розглядається, досліджували оспорювані у справі акти приймання-передачі саме як правочини на предмет їх дійсності / недійсності, тобто фактично виходили з того, що позовна вимога про визнання недійсними саме актів приймання-передачі, як правочинів, є належним способом захисту порушеного права позивачки.
Однак, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при здійсненні касаційного розгляду цієї справи № 925/283/24 встановила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалою від 29 січня 2026 року у справі № 527/1096/19 (провадження № 51-593км25) передала на розгляд Великої Палати Верховного Суду кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_8 , захисника Стасовського М. В на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2021 року і вирок Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 . Підставою для передачі зазначеного кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду визначила необхідність відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23 про те, що рішення загальних зборів учасників товариства не є правочинами в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. 
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 лютого 2026 року у справі № 527/1096/19 (провадження № 13-18кс26) прийняла до розгляду кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_8 , захисника Стасовського М. В на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2021 року і вирок Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 ; призначила кримінальне провадження до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 27 травня 2026 року об 11:00 у приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
Отже, наразі на розгляді Великої Палати Верховного Суду у межах справи № 527/1096/19 (провадження № 13-18кс26) перебуває питання щодо необхідності відступу від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше постановленому рішенні Великої Палати (у постанові від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23) про те, що рішення загальних зборів учасників товариства не є правочинами в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України.
Враховуючи те, що висновок Верховного Суду, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23, про те, що рішення загальних зборів учасників товариства не є правочинами в розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), знаходиться у безпосередньому зв`язку з іншим висновком, викладеним в цій же постанові Великої Палати Верховного Суду, про те, що саме акт приймання-передачі нерухомого майна є правочином, який може бути оскаржений та визнаний судом недійсним, та який був покладений судами попередніх інстанцій в основу судових рішень по суті спору у цій справі № 925/283/24, то результат розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 527/1096/19 (провадження № 13-18кс26) буде мати безпосереднє значення для цієї справи № 925/283/24, що розглядається, у вирішенні питання щодо належності обраного позивачкою способу захисту її порушеного права. 
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховує те, що правовідносини у справі № 916/379/23, в якій Велика Палата Верховного Суду сформувала висновки, відступ від яких є предметом розгляду у справі № 527/1096/19, відповідно до заявлених предмету та підстав позову є подібними до правовідносин у цій справі № 925/283/24, що розглядається, оскільки також мають характер корпоративних, стосуються питання недійсності правочинів (актів приймання-передачі, рішень загальних зборів), що мають ознаки фраудаторних, укладених з метою ухилення від виконання зобов`язання з виплати учаснику товариства, який вибув, вартості його частки. 
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 527/1096/19, зроблений за результатами розгляду питання відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі № 916/379/23, щодо того, чи може рішення загальних зборів вважатися правочином, матиме суттєве значення для вирішення цієї справи № 925/283/24, що розглядається. З метою забезпечення єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 925/283/24 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 527/1096/19.
Керуючись статтями 228, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Зупинити касаційне провадження у справі № 925/283/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19 лютого 2026 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 527/1096/19.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець 

Судді О. Мамалуй

В. Студенець