справа № 753/15780/25
провадження № 2-о/753/119/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
присяжних: Малишева П.М., Малютіна Р.П.
при секретарі Лавринчук А.П.
з участю заявника ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 
особи стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 
адвоката Барицького П.В.
представника Органу опіки та піклування Дерев`янко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою.
Заява вмотивована тим, що його пасинок (син його дружини ОСОБА_5 , з якою він уклав шлюб 24.09.2021 року), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у 2015 році набув мав статусу дитини-інваліда, діагноз «дитячий аутизм», видано відповідне свіцтво, в 2010 році відбулась перша госпрілатізація в КМКПНЛ № 1 з діагнозом «наслідки органічного ураження ЦПС в формі психоорганічного синдрому з затримкою психічного розвитку, загальне недорозвинення мовлення 1 рівня, порушення комунікативної функції у дитини з рисами аутизму, проходив лікування, однак стан здоров`я не покращувався.
Він проживає разом із дружиною ОСОБА_5 , їх спільним сином ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікується ним, здійснює належний догляд.
Вважає, що через хворобу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може розумно себе поводити, розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим потребує встановлення опіки та призначення опікуна. 
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_2 заяву підтримали з тих же підстав, просили її задовольнити. Заявник зазначив, що його пасинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає розладами психіки, він є єдиною особою, який піклується про нього у належний спосіб, й з урахуванням їх родинних відносин, просить призначити його опікуном. Матір ОСОБА_3 . ОСОБА_5 не може бути за станом свого здоров`я (має діагноз F 1 41.1 "Генералізований тривожний розлад"), оскільки опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах.
Дана справа розглядається за участі особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , унаслідок хвороби не міг висловитися щодо заяви.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1695 від 15.12.2025 року, проведеної Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу - «Помірної розумової відсталості, аутистичний сидром» (згідно з F71; F84.0 згідно МКХ - 10),не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Відповідно до ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.
Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.
Представник Органу опіки й піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Дерев`янко А.С., діюча на підставі довіреності від 08.01.2026 року, в судовому засідання заяву ОСОБА_4 підтримала й подання органу опіки й піклування від 01.04.2026 року № 101-2838, вважала за доцільне визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним та про визнання за заявником ОСОБА_4 права бути опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що ОСОБА_5 не може бути за станом свого здоров`я (має діагноз F 1 41.1 Генералізований тривожний розлад, оскільки опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах.
Зазначила, що інші особи, які б претендували бути опікуном (опікунами) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до органу опіки й піклування не звертались. 
Матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5  надала до органу опіки й піклування заяву про те, що не заперечує щодо призначення заявника опікуном над сином.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , його представника, особу, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адвоката особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, представника Органу опіки й піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, з урахуванням подання органу опіки й пікдування, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, з урахуванням Висновку судово-психіатричної експертизи № 1695 від 15.12.2025 року, проведеної Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.
Суд розглядає справи про визнання особи недієздатною. Порядок розгляду справ даної категорії встановлюється Главою 2 Розділу IV цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вітчимом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 у 2015 році набув мав статусу здитини-інваліда, діагноз «дитячий аутизм», видано свіцтво, в 2010 році відбулась перша госпіталізація ОСОБА_3 в КМКПНЛ № 1 з діагнозом «наслідки органічного ураження ЦПС в формі психоорганічного синдрому з затримкою психічного розвитку, загальне недорозвинення мовлення 1 рівня, порушення комунікативної функції у дитини з рисами аутизму, проходив лікування у різних медичних й спеціалізованих психіатричних закладах, стан здоров`я не покращився.
ОСОБА_4 проживає разом із дружиною ОСОБА_5 , їх спільним сином ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікується ним, здійснює належний догляд.
Через хворобу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може розумно себе поводити, розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим потребує встановлення опіки та призначення опікуна. 
Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим у разі встановлення психічного стану особи.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч.1 ст. 298 ЦПК України).
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року провадження по даній справі зупинено до проведення експертизидержавною установою "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103 а, судово-психіатричної експертизи.
До суду 23.12.2025 року надійшлов висновок судово-пситхіатричної експертизи № 1695 від 15.12.2025 року.
Стаття 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначає презумпцію психічного здоров`я.
Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.
Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.
Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи № 1695 від 15.12.2025 року, проведеної Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу - «Помірної розумової відсталості, аутистичний сидром» (згідно з F71; F84.0 згідно МКХ - 10). ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Вказаний Висновок судово-психіатричної експертизи є чітким, недвозначним та жодним із учасників справи висновок не заперечувався.
Відповідно до ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керуватися ними.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має бути визнаний недієздатним, оскільки внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу «Помірної розумової відсталості, аутистичний сидром» (згідно з F71; F84.0 згідно МКХ - 10) не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно із статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст.300 ЦПК України).
Фізична особа, відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ч.3 ст. 63 ЦК України).
Згідно подання Органу опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації від 01.04.2026 року № 101-2838 визначена доцільність призначення опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  його вітчима ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  та заявник перебувають у родинних відносинах, є пасинком та вітчимом.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що з урахуванням положень ст.ст. 39, 41, 60, 63 ЦК України є підставою для визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна. При визначенні опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  суд керувається виявленим бажанням заявника та відсутністю встановлених органом опіки й піклування перешкод у призначенні заявника опікуном, й поданого органом опіким подання щодо такої особи (частина перша статті 60 ЦК України та частина перша статті 300 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Подібні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. У Правилах також зазначено, що опікун призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.
З аналізу положень частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. 
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17.
Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-прівовнй акт, що містить відповідну норму права. 
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи положення частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, відсутність у суду права визначати особу опікуна, опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має бути призначений заявник відповідно до подання органу опіки та піклування від 01.04.2026 року № 101-2838.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.6 ст.300 ЦПК України).
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 39, 40, 41, 60, 63, 66 ЦК України, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 295-300 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - недієздатним, та встановити над ним опіку.
Опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , - його вітчима.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років.
Роз`яснити заявнику правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною та підстави поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Фізична особа, відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Київського апеляційного суду.
Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Суддя: Коренюк А.М.

Присяжні: Малишев П.П., Малютін Р.П.