ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34130/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці 
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року (суддя Єфанова О.В.)
у справі №160/34130/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» 
до Одеської митниці 
про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 № UA500500/2024/000478/2;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2024 № UA500500/2024/000968. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.09.2024 № UA500500/2024/000478/2 та картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2024 № UA500500/2024/000968.
16 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення у справі, яким стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5834,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.
Суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Наданими позивачем доказами, які містяться в матеріалах справи належним чином підтверджено понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до положень ст.134 КАС України.
Не погодившись з додатковим рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Відповідач зазначає, що послуги про надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. не містять обґрунтувань вказаної суми з урахуванням складності справи, кількості витраченого часу, ціни позову, співмірності вказаної суми зі складністю справи, на думку відповідача розмір гонорару є неспівмірним.
Позивач подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін як законне та обґрунтоване.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (ст. 252 КАС України).
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).
З огляду на положення наведених норм, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Також за змістом ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В даному випадку позивачем заявлено до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн. 
На підтвердження витрат на правничу допомогу у цій справі позивачем подано документи, з яких вбачається, що з метою отримання правової допомоги між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Альянс» укладений Договір № 08/02-19/1 від 08.02.2019 про надання правової (правничої) допомоги.
Відповідно до п.1.1. Договору, за цим договором Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати надану Об`єднанням правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі. 
Відповідно до п. 3.1. Договору, за надання Об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором Клієнт щомісячно сплачує Об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової (правничої) допомоги, наданої Об`єднанням клієнту у звітному місяці та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома сторонами. 
Відповідно до п. 3.2. Договору, Гонорар сплачується клієнтом Об`єднанню щомісячно не пізніше 07 (сьомого) числа місяця, наступного за кожним звітним місяцем, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Об`єднання, зазначений у наданому об`єднанням рахунку на сплату гонорару. 
Відповідно до умов укладеного договору № 08/02-19/1 від 08.02.2019, сторонами за цим договором укладена Додаткова угода № 02/12/24 від 02.12.2024, згідно п. 1 якої: «Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу (далі - Послуги), яка (-і) передбачена (-і) п. п. 1.1 та 1.2 Договору про надання правової допомоги № 08/02-19/1 від 08 лютого 2019 року, у судовій справі між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (надалі - Позивач) та Одеською митницею, код ЄДРПОУ: 44005631 (надалі - Відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 04.09.2024 № UA500500/2024/000478/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 17.09.2024 № UA500500/2024/000968». 
Згідно п. 2 додаткової угоди: «за надання правової (правничої) допомоги у суді першої інстанції (Дніпропетровському окружному адміністративному суді) – 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1666,67 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок); відповідна вартість послуг (гонорар) включає в себе повне супроводження Справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, та є незмінною (фіксованою) незалежно від кількості судових засідань, витраченого часу на підготовку всіх необхідних процесуальних документів, кількості підготовлених процесуальних документів, транспортних та інших витрат Об`єднання, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги у суді першої інстанції. 
Згідно п. 4 додаткової угоди після надання Об`єднанням Послуг у судах кожної із судових інстанцій Сторони підписують Протокол про виконання робіт (надання послуг) в якому зазначають номер справи та вартість Послуг. У випадку підписання Протоколу про виконання робіт (надання послуг), Сторони визнають, що Послуги надані Об`єднанням у повному обсязі, Сторони не мають жодних претензій та зауважень з приводу наданих Об`єднанням Послуг. 
Відповідно до умов вказаного договору та додаткової угоди до нього, 30 січня 2025 року сторони уклали протокол № 30/01/25, яким підтвердили повне надання послуг у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі № 160/34130/24 на суму 10000 грн. Вказана сума є витратами ТОВ «АТБ – МАРКЕТ», пов`язаними із розглядом справи №160/34130/24.
Відповідно до п. 3 Протоколу № 30/01/25 від 30.01.2025 зазначена вартість послуг вже врахована та включена в загальний розмір вартості послуг, що були прийняті та (або) підлягають прийняттю за актами здавання – приймання послуг у відповідних періодах». Отже, сума 10 000 грн. входить в суму послуг за грудень 2024 року.
Також позивачем наданий Акт за грудень - це Акт здавання- приймання наданих послуг б/н від 31.12.2024 на суму 1242000,00 грн.
Доказом оплати послуг за грудень 2024 року є платіжна інструкція № 231480 від 19.12.2024 на суму 242000,00 грн. та платіжна інструкція № 408500 від 06.01.2025 на суму 1000000,00 грн.
З приводу з умов укладеного позивачем договору № 08/02-19/1 від 08.02.2019, додаткової угоди № 02/12/24 від 02.12.2024 та змісту наданих позивачем документів, суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Також, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
В той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Суд апеляційної вважає, що визначення в договорі про надання правової допомоги гонорару адвоката у фіксованому розмірі відповідає положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в той же час, для вирішення питання про відшкодування в порядку Кодексу адміністративного судочинства України понесених стороною витрат на правничу допомогу адвоката за рахунок іншої сторони - суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, законодавець вимагає доведення обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Тобто з метою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу згідно з умовами договору про надання правничої допомоги законодавець передбачає обов`язкову наявність доказів, які б підтверджували обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, незалежно від того, встановлений в договорі фіксований розмір гонорару чи ні. 
Суд апеляційної інстанції, дослідивши подані позивачем на підтвердження понесених ним витрат документи в їх сукупності, вважає, що за наведеного вище правового регулювання ці документи не є достатніми доказами фактичного надання адвокатом послуг, пов`язаних з розглядом цієї справи, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
В спірному випадку сам по собі договір № 08/02-19/1 від 08.02.2019, додаткова угода № 02/12/24 від 02.12.2024 до цього договору свідчать лише про домовленість між клієнтом та адвокатом про надання послуг з професійної правової (правничої) допомоги без визначення суті, змісту та обсягу таких послуг.
Додаткова угода № 02/12/24 від 02.12.2024 окрім посилання на те, що відповідна вартість послуг (гонорар) включає в себе повне супроводження справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, не містить інформації, в чому саме полягає таке «повне супроводження», які саме послуги, пов`язані з розглядом цієї справи, мають бути надані адвокатом. Відсутня відповідна інформація і в складеному позивачем та об`єднанням протоколі № 30/01/25 від 30.01.2025. 
Інші докази, які б підтверджували фактичне надання адвокатом послуг в межах вказаного договору і додаткової угоди до нього позивачем (його представником) не подані, в матеріалах справи відсутні. Наявні у справі заяви позивача по суті справи не вважаються належним доказом для відшкодування понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки не замінюють документу, який би засвідчував факт надання адвокатом певних послуг в межах укладеного з позивачем договору. 
Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача вказаної вище суми як понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, тому ухвалене судом першої інстанції додаткове рішення в цій частині підлягає скасуванню відповідно до ст.317 КАС України.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі 160/34130/24 скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу та прийняти нове рішення в цій частині.
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.
В іншій частині додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі 160/34130/24 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров