Справа №705/394/26
2/705/1742/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року м. Умань 

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого-судді Душина О.В.,
при секретарі Ковальчук Т.М.;

за участі:
представника позивача ОСОБА_1 , 
відповідач – не з`явилась,
представник третьої особи – не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа Паланська сільська рада Уманського району Черкаської області (вул. Грушевського, 11, с. Паланка, Уманський район, Черкаська область) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

1.Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3  про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своєї заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Антонівка, Уманського району, Черкаської області, помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10 травня 2025 року. До дня своєї смерті ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідною довідкою Паланської сільської ради. Будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , рахується за покійним ОСОБА_4 , відповідно записів в погосподарській книзі №9, особовий рахунок № НОМЕР_4 . 
За життя покійний залишив заповіт від 13.12.2011 року яким заповів все своє майно ОСОБА_2 , дружині покійного, та онуці, ОСОБА_3 . На день смерті заповіт не відмінений та не змінений, а тому сторони є спадкоємцями покійного за заповітом. 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом в АДРЕСА_3 , яка складається із будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. 
Як спадкоємець за заповітом, позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящук Д.О. Але у зв`язку із тим, що покійний за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
У зв`язку з наведеним позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, а тому вимушена звертатися за його захистом до суду. 
Таким чином, враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом, право власності в порядку спадкування на частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «А», прибудова «а», ганок з навісом «а1», літня кухня «Б», підвал «під Б», прибудова «б», ганок з навісом «б1», погріб «В», сараї «Г, Д», вбиральня «Е», яма жомова «Є», гараж «Ж», огорожа №1,7,8, ворота з хвірткою №2, криниця №3, хвіртка №4-6, вимощення І, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Антонівка Уманського району Черкаської області. Судові витрати залишити за позивачем.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання.
Також ухвалою суду від 07.04.2026 залучено до розгляду справи у якості третьої особи Паланську сільську раду Уманського району Черкаської області.
07.04.2026 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи у її відсутність.
30.04.2026 року представник третьої особи через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність.
У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Товстенко К.В. підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити. 
Оскільки відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити судове рішення в підготовчому засіданні, відповідно до норм ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10.05.2025 р.
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений секретарем Антонівської сільської ради Уманського району Черкаської області Баюк В.М. 13 грудня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №50, згідно з яким ОСОБА_4 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право онуці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
11.07.2025 року приватним нотаріусом Ящук Д.О. в Спадковому реєстрі за номером 74323466 була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_4 
14.01.2026 року приватним нотаріусом Ящуком Д.О. на ім`я дружини покійного - ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельної ділянки площею 0,7411 га, кадастровий номер 7124380300:01:000:1940, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Черкаська область, Уманський район, Антонівська сільська рада. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_3 було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на вищевказаний будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з довідки №269 від 12.11.2025, виданої Посухівським старостинським округом Паланської сільської ради ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований по день смерті у селі Антонівка Уманського району Черкаської області по вулиці Лесі Українки. Підстава видачі довідки: погосподарська книга №9 за 2021-2025 роки, особ. рах. НОМЕР_4 , стор 165-168.
Також у довідці №269 від 12.11.2025 вказано, що згідно погосподарської книги №9, житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_3 за особовим номером об`єкта погосподарського обліку 0272-1, зареєстрований за покійним гр. ОСОБА_4 .
Згідно Інформації про зареєстроване право власності №22310 від 18.11.2025 наданої Уманським відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 р. в Уманському відділку КП «ЧООБТІ» право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 не зареєстровано, інвентаризаційна справа відсутня.
Разом з тим, ТОВ «ТІУН», 29 листопада 2025 року виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та згідно технічних характеристик житловий будинок загальною площею 56,2 м2, житловою 37.1 м2, рік завершення будівництва 1940 р. У висновку про вартість об`єкта вказано, що власником зазначеного будинковолодіння є ОСОБА_4 .
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оскільки позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, таке право підлягає захисту в судовому порядку.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
При цьому, суд звертає увагу, що починаючи з 1 січня 2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - єдиної державної інформаційної системи, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інші приміщення, будівлі та споруди проводилася в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснювалась реєстраторами заснованих відповідними органам місцевого самоврядування комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації (БТІ) за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна.
Державна реєстрація здійснювалась на підставі правовстановлювальних документів, зокрема: - договорів, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності; виданих нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування; свідоцтва про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень державного та комунального житлового фонду; рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна тощо.
Одночасно з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ вносив записи до відповідного розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно, після чого видавав у паперовому вигляді витяг про державну реєстрацію прав, який є невід`ємною частиною правовстановлювального документа, а у разі проведення державної реєстрації права на нерухоме майно на правовстановлювальному документі також робив відмітку (штамп) про державну реєстрацію.
З 2013 році вищезгаданий Реєстр прав власності на нерухоме майно, що вівся БТІ, став невід`ємною архівною складовою частиною актуального Державного реєстру речових прав на нерухоме майно який діє на цей час, однак інформація про значну частину майнових прав, що були набуті до 2013 року та реєстрація яких була здійснена на паперових носіях, до чинного Державного реєстру прав не внесена.
Отже, для підтвердження свого права, яке виникло до 01.01.2013, якщо власники зазначених об`єктів нерухомого майна мають документи, що містять одну з наступних відміток: штамп БТІ або відмітку БТІ, чи є витяг з реєстру БТІ, такі документи вважаються належним чином оформлені, а право власності зареєстроване до 2013 року в старому реєстрі прав власності на нерухоме майно.
У разі, якщо правовстановлювальний документ виданий ще раніше та не зареєстрований у БТІ (тобто немає жодних штампів, відміток БТІ, або Витягу з БТІ), власнику в будь-якому випадку необхідно таке право зареєструвати, оскільки, навіть якщо законодавство, чинне на момент виникнення права власності, не передбачало його обов`язкової реєстрації, власник може мати перешкоди у вільному користуванні, володінні та розпорядженні майном.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.
Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув право власності на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що спадкодавець ОСОБА_4 був власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , але за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавця позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через органи нотаріату, суд вважає, що право позивачки порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємицею ОСОБА_2 права власності на 1/2 будинку за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом, право власності в порядку спадкування на частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «А», прибудова «а», ганок з навісом «а1», літня кухня «Б», підвал «під Б», прибудова «б», ганок з навісом «б1», погріб «В», сараї «Г, Д», вбиральня «Е», яма жомова «Є», гараж «Ж», огорожа №1,7,8, ворота з хвірткою №2, криниця №3, хвіртка №4-6, вимощення І, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Антонівка Уманського району Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому копія повного рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.
Повне рішення складене 11 травня 2026 року

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Третя особа:  Паланська сільська рада Уманського району Черкаської області (вул. Грушевського, 11, с. Паланка, Уманський район, Черкаська область).

Суддя О.В. Душин