ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/11072/25 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова Д.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя  Грибан І.О.
судді:  Беспалов О.О.
Кравченко Є.Д.
за участі:
секретар с/з Кващук Т.А.
пр-к позивача Євсеєнко В.В.
пр-к відповідача Паншина І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожнівка-Агро» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

У С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожнівка-Агро» звернулося з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15577/ж10/25-01-07-00 форми «Р», яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на загальну суму 1 468 525,00 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) 367 131,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15578/ж10/25-01-07-00 форми «В4», яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого зменшене від`ємне значення на загальну суму 44 150,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15579/ж10/25-01-07-00 форми «НП», яким встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПКУ податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 937 827,00 грн, в результаті чого застосовано штраф у розмірі 8 772,50 грн;
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що податковою перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ та ст.201 ПКУ, в результаті чого відповідачем винесено податкові повідомлення рішення, які товариством у добровільному порядку не сплачені.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 травня 2026 року.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
13 травня 2026 року у судовому засіданні оголошено по справі перерву до 20 травня 2026 року.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2026 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначено судове засідання на 20 травня 2026 року о 10:10 у справі №620/11072/25 в режимі відеоконференції через систему програмного забезпечення «EasyCon».
У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 20, ст. 77, ст. 82, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПКУ) посадовими особами податкового органу проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожнівка-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р., валютного законодавства за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р., та іншого законодавства за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р.
За результатами перевірки було складено Акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи від 16.07.2025 № 12738/Ж5/25-01-07-01-01 (далі також Акт перевірки).
У ході перевірки, зокрема, встановлено та зазначено у акті перевірки такі порушення:
1) п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, у зв`язку з чим занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 1 468 525 грн., в тому числі за лютий 2023 року в сумі 1 468 525 грн. та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) (ряд. 21) на загальну суму 44 150 грн., в тому числі за грудень 2024р. на суму 44 150 грн;
2) п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ в частині не реєстрації податкових накладних;
3) абзацу 12 п. 3.1, п. 3.2 п. 3.5 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1 ДФ), який затверджено Наказом Міністерством доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49, зареєстрованого в МЮУ 05.02.2014 №228/25005 зі змінами та доповненнями внесеними Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 за № 4, зареєстрованого в МЮУ 30.01.2015 №ІІІ/26556, абзацу 2 пункту 4 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску (форма № 4ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773) та абзацу «б» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПКУ, а саме подання Податкових розрахунків за формою № 1ДФ та № 4ДФ за 3-4 квартал 2018 2024 з недостовірними відомостями про суми доходів платників податку та суми утриманого з них податку;
4) ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до не сплати по строку 20.10.2024 989 897,70 грн єдиного соціального внеску, нарахованого за вересень 2024 (фактично сплачено 11.11.2024);
5) пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзац «а» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПКУ, а саме по строку 31.10.2024 до бюджету утриманого податку на доходи фізичних осіб з заробітної плати працівників за вересень 2024 в сумі 823 104,47 грн (фактично перераховано до бюджету 11.11.2024). 6. пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абзац «а» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПКУ, пп. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, що призвело до не сплати в місячний податковий період, а саме по строку 31.10.2024, до бюджету утриманого військового збору з заробітної плати працівників за вересень 2024 в сумі 68 592,04 грн (фактично перераховано до бюджету 11.11.2024).
Товариством на акт перевірки подано заперечення від 08.08.2025 № 13-06/159. Згідно відповіді від 26.08.2025 за № 1886/ж-12/25-01-07-01-06, доводи заперечення не враховано, а висновки Акту перевірки залишені без змін.
За результатами Акту перевірки відповідачем прийнято:
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15577/ж10/25-01-07-00 форми «Р», яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на загальну суму 1 468 525,00 грн та нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) 367 131,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15578/ж10/25-01-07-00 форми «В4», яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого зменшене від`ємне значення на загальну суму 44 150,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15579/ж10/25-01-07-00 форми «НП», яким встановлено відсутність складення та/ або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПКУ податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 937 827,00 грн, в результаті чого застосовано штраф у розмірі 8 772,50 грн;
- рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 №15586/ж10/25-01-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в результаті чого нараховано штраф у розмірі 197 979,54 грн та пеню у розмірі 21 777,75 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15588/ж10/25-01-24-06 форми «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, з податку на доходи фізичних осіб, в результаті чого застосовано штраф у розмірі 205 776,12 грн та пеню 3 869,72 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15589/ж10/25-01-24-06 форми «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, з військового збору, в результаті чого застосовано штраф у розмірі 17 148,01 грн та пеню 322,48 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.09.2025 № 15591/ж10/25-01-24-06 форми «ПС», в результаті чого нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) 2 040,00 грн.
Не погоджуючись з частиною податкових повідомлень рішень позивачем подано до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Чернігівській області, а саме від 01.09.2025 № 15577/ж10/25-01-07-00 форми «Р», № 15578/ж10/25-01-07-00 форми «В4», № 15579/ж10/25-01-07-00 форми «ПН».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПКУ об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
У силу вимог п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Базою оподаткування, згідно п. 135.1. ст. 135 ПКУ, є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановленихрозділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом «а» п. 185.1 ст. 185 ПКУ об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).
Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
У силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Зміст цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.
При цьому правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення фінансового результату (витрат) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Водночас наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: непов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами. При цьому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкові зобов`язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.05.2025р. №1098-п проведена виїзна планова документальна перевірка ТОВ «Рожнівка-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01. 01.2018р. по 31.12.2024р., валютного законодавства за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р., іншого законодавства за період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р. відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «Рожнівка-Агро» в перевіряємому періоді, а саме у серпні-жовтні 2022р. перебувало у взаємовідносинах з ТОВ «Інтелектуальні комунікації» (податковий номер 30488720).
У складі податкового кредиту ТОВ «Рожнівка-Агро» відображено операції з документального оформлення придбання у ТОВ «Інтелектуальні комунікації» 33Р (Реглон Форте 200 SL, РК 2х10, Абакус, Ампліго 150 ZC,ФК 4*5л) на загальну суму 3 449 086 грн., в т.ч. ПДВ - 574 848 грн., по яким сформований податковий кредит у серпі 2022 року на суму 181 613 грн., у вересні 2022 року на суму 302 880 грн., у жовтні 2022 року на суму 90 355 грн.
Наразі, позивачем контролюючому органу до перевірки було надано: Договір поставки від 01.08.2022р. №ІК/РA/22-ззр, м. Київ, укладений між ТОВ «Інтелектуальні комунікації» (надалі - Постачальник), в особі генерального директора Добровольського Віталія Миколайовича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ «Рожнівка-Агро» (надалі - ПОКУПЕЦЬ), в особі директора Кузьменка Михайла Вікторовича, що ліс на підставі Статуту, з другої сторони, в якому зазначено, що у відповідності з даним Договором Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця засоби захисту рослин, найменування яких вказані у специфікаціях до Договору, які є його невід`ємними частинами (далі «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (вартість).
За сукупністю наведених обставин контролюючим органом встановлено, а саме: відсутність подорожніх листів, товарно-транспортних накладних на перевезення 33Р, внаслідок чого неможливо підтвердити доставку вантажу:
пунктом 5.3 розділу 5 Договору поставки від 01.08.2022р. №ІК/РА/22-ззр, укладеним між ТОВ «Інтелектуальні комунікації» та ТОВ «Рожнівка-Агро» передбачено: «Місце поставки Товару: склад Постачальника, що розташований за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район (колишній Бобровицький), с. Гаврилівка, вул. Кічи, 23».
Проте, в ході проведення перевірки позивачем не зазначено та документально не підтверджено доставку товару:
- за даними форми 20-ОП ТОВ «Інтелектуальні комунікації» не мають об`єктів Ніжинський район (колишній оподаткування адресою: Бобровицький), с.Гаврилівка, вул. Кічи, 23;
- до перевірки не надані товарно-транспортні накладні, подорожні листи (або інші документи) на перевезення товару від ТОВ «Інтелектуальні комунікації» до ТОВ «Рожнівка-Агро».
Також, встановлено відсутність складських приміщень, матеріально-технічної бази, необхідної для здійснення господарської діяльності ТОВ «Інтелектуальні комунікації»: згідно форми 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування у підприємства є в наявності лише офіс за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вулиця Митрополита Василя Лишківського, буд. 45, який взято на облік лише 22.12.2022р.
Окрім того, встановлено, що за ланцюгом постачання (за даними ЄРПН) фактичним постачальником 33Р для ТОВ «Рожнівка-Агро» виступило ТОВ «НОСІВСЬКЕ ХПІ», а між ТОВ «Інтелектуальні комунікації» наявне лише документальне оформлення операцій з придбання 33Р без їх фактичного здійснення. Відсутні документи щодо якості товару.
Відповідно до ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.
У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за умовами Договору поставки від 01.08.2022р. №IК/РА/22-ззр, укладеним між ТОВ «Інтелектуальні комунікації» та ТОВ «Рожнівка-Агро» «Якість товару повинна відповідати стандартам і Держстандартам, що діють в Україні на постачання (п.2.1 розд.2 Поговору). 
Тобто, Договором не визначено та не конкретизовано вимоги щодо якості товарів, яким саме стандартам і Держстандартам повинна відповідати якість товару, не надано документів, що посвідчують якість товару продукція, умов завантаження-вивантаження товару.
Відсутністю інформації щодо пакування продукції, в якій тарі перевозилась продукція, умов завантаження-вивантаження товару.
Наявністю інформації щодо ризиковості платника на підставі Наказу ДФС України від 28.07.2015р. №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», неможливо підтвердити придбання 33Р (Реглон Форте 200 SL, РК 2x10, Абакус, Ампліго 150ZC,ФК 4*5л) у ТОВ «Інтелектуальні комунікації».
Отже, в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу, завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам ТОВ «Інтелектуальні комунікації» на загальну суму 574 848 грн., по яким сформований податковий кредит у серпні 2022 року на суму 181 613 грн., у вересні 2022 року на суму 302 880 грн., у жовтні 2022 року на суму 90 355 грн.
Стосовно висновків про необхідність нарахування податкових зобов`язань за період січень-березень 2021 року, лютий 2023 року, колегія суддів враховує наступне.
Так, в ході проведення перевірки за даними ЄРПН встановлено, що ТОВ «Рожнівка-Агро» до складу податкового кредиту були включені суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «НАТАША-АГРО» (податковий номер 35052335).
Наразі, до перевірки надано Договір оренди від 02.01.2021р., укладений між ТОВ «НАТАША-АГРО» («Орендодавець») та ТОВ «Рожнівка-Агро» («Орендар»);
Так, відповідного до умов Договору, орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування сільськогосподарську техніку, в т.ч. агрегати до неї, відповідно до актів прийому-передачі (надалі по тексту - СГТ), а Орендар зобов`язується прийняти вищевказані СТ та використовувати їх відповідно до їх господарського призначення.
За аналізом наданих в ході проведення перевірки первинних документів не встановлено використання:
- причіпу-перегрузчику ANNABURGER HTS 29.18. (P-А 3.49.) в період січень - березень 2021р. в господарській діяльності платника;
- самохідного оприскувача Apache AS1010 (06262 СВ 6.10 Р-А) в період січень - березень 2021р. в господарській діяльності платника;
- дискової борони Sunflower 1435-30 (5.5. Р-А) у лютому 2023 року.
Відповідно до наданого в ході проведення перевірки технічного опису самохідний оприскувач Apache AS1010 призначений для хімічного захисту польових культур від шкідників, хвороб і бур?янів та внесення рідких мінеральних добрив. Спеціалізованої форми для обліку роботи самохідного оприскувача немає, тому за загальними правилами роботу самохідного оприскувача оформлюють обліковим листом тракториста-машиніста або іншим первинним документом. 
У той же час, ТОВ «Рожнівка-Агро» не надано первинних документів щодо обліку роботи самохідного оприскувача Apache AS1010 в період січень-березень 2021р.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ТОВ «Рожнівка-Агро» необхідно у відповідності до вимог п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України нарахувати податкові зобов`язання на суму ПДВ, що знайшла своє відображення у складі податкового кредиту, оскільки орендована техніка в період січень-березень 2021р. та лютий 2023р. на загальну суму 18945 грн. не використовувалась в господарській діяльності платника, в тому числі за січень 2021р. на суму 5 837 грн., за лютий 2021р. на суму 5 837 грн, за березень 2021р. на суму 5 837 грн, за лютий 2023р. на суму 1 434 грн.
Щодо необхідність нарахування податкових зобов`язань за наявності заборгованості, що набула статусу безнадійної, колегія суддів враховує наступне.
Наразі, в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що підприємство на протязі перевіряємого періоду згідно бухгалтерського запису: Д-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», К-т 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» здійснило списання безнадійної кредиторської заборгованості по наступних контрагентах: ТБ Українські вет. технології ТОВ та АНВІ Груп ТОВ.
Крім того, за аналізом бухгалтерських рахунків 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та 371 «Розрахунки за виданими авансами» встановлено, що у підприємства станом на 12.03.2020р. (зупинення терміну позовної давності) обліковується заборгованість, що набула статусу безнадійної, а саме: ТОВ «Валеон Україна» 13.11.2018, ТОВ «Грін Фід» 19.02.2020, Інститут охорони грунтів України 01.01.2018, Ічнянське ПОСП 01.01.2018, ТОВ «Малодівицьке ХПП» 30.12.2018, ТОВ «Наташа-Агро» 29.08.2018, ТОВ «Тепло Хаус Україна» 10.03.2017, ТОВ «Фідол» 30.12.2019.
Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що з врахуванням вищезазначених вимог нормативних документів, ТОВ «Рожнівка-Агро» необхідно було нарахувати податкові зобов`язання на загальну суму 812 185 грн. у наступних податкових періодах: січень 2018 - 1 311 грн., серпень 2018 - 200 000 грн., листопад 2018 - 870 грн., грудень 2018 - 592 935 грн., грудень 2019 - 14 524 грн., лютий 2020 - 326 грн., березень 2020 - 437 грн., грудень 2024 - 1 782 грн.
Стосовно не нарахування податкових зобов`язань згідно п.188.1 ПКУ, колегія суддів зазначає наступне.
Так, пунктом 188,1 ст. 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (У разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
Абзацом 1 ш. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 ПК України в визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.
Відповідно до пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 ПКУ ринкова ціна- ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності- однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Таким чином, ПК України (не враховуючи положення для окремих (специфічних) видів операцій) визначає, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, прирівнює звичайну піну до ціни договору, а ринкову ціну до ціни передачі (постачання), тобто до ціни договору (при відповідності ціни постачання ціні договору), тим самим встановлює зв`язок між договірною, звичайною та ринковою цінами, встановлює ряд обов`язкових умов відповідності ціни поставки (договірної ціни) ринковій ціні, однією з яких є володіння сторонами достатньою інформацією про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах, передбачає можливість доведення невідповідності рівню ринкових цін звичайної ціни, що відповідає договірній.
Наразі, в ході проведення перевірки за аналізом рахунків 702 «Дохід від реалізації товарів» та 902 «Собівартість реалізованих товарів» контролюючим органом встановлено, що у квітні 2018 року та листопаді 2018 року ТОВ «Рожнівка-Агро» здійснювала реалізацію придбаних товарів нижче ціни придбання.
Так, сума перевищення собівартості над доходом від реалізації товарів склала 526 015,87 грн., в тому числі: за квітень 2018р. - 410 295 грн., за листопад 2018р. - 115 720,87 грн. 
При цьому сума ПДВ, розрахована на величину перевищення склала 105 203грн., в тому числі за квітень 2018р. - 82 059 грн., за листопад 2018р. - 23 144 грн.
Згідно наданих оборотів рахунку 213 «Поточні біологічні активи тваринництва, які оцінені за первісною вартістю» ТОВ «Рожнівка-Агро» у квітні 2018 року здійснило реалізацію придбаних телиць парувального віку 12-17 місяців на загальну суму 169 534,71 грн., тоді як їх собівартість склала 579 829,71 грн.
Згідно наданих оборотів рахунку 281 «Товари на складі» ТОВ «Рожнівка-Агро» у листопаді 2018 року здійснило реалізацію наступних товарів: розрахунки з пайовиками (Рожівка-Агро), борошно в/г, пшениця озима, центральний склад №1 (с. Рожівка), борошно в/г, пшениця 3кл. Разом: БО 1139 386,28, кількість 127007,720.
При цьому, дохід від реалізації товарів склав лише 1 023 665,41 грн., що є менше собівартості реалізованих товарів на 115 720,87 грн.
Отже, колегія суддів підтримує позицію податкового органу про те, що ТОВ «Рожнівка-Агро» у відповідності до вимог п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України необхідно було нарахувати податкові зобов`язання на операції з реалізації товарів, нижче ціни придбання на загальну суму 105 203 грн., в тому числі за квітень 2018р. на 82 059 грн., за листопад 2018р. на суму 23 144 грн.
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Отже первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкту оподаткування. В іншому випадку, первинні документи, які не відображають реального руху активів між учасниками господарської операції, є недостовірними.
З урахуванням викладеного, первинні документи, складені за відсутністю в дійсності господарської операції (яка не опосередковувалася будь-яким рухом активів), не підлягають відображенню в даних бухгалтерського обліку.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 вересня 2024 року № 15577/ж10/25-01-07-00 форми «Р», № 15578/ж10/25-01-07-00 форми «В4» та № 15579/ж10/25-01-07-00 форми «ПН».
Крім іншого, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 242 – 244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Чернігівській області задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожнівка-Агро» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

Є.Д. Кравченко

(повний текст постанови складено 01.06.2026р.)