Справа №463/4089/26
Провадження №2/463/1866/26
Заочне

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - 

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів його доходу, в тому числі з усіх видів грошового забезпечення, включаючи військові виплати, премії та додаткові нарахування, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. 
Позов мотивує тим, що сторони у справі є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем, а відповідач не приймає належної участь в утриманні дитини, у зв`язку з чим виникла необхідність стягнення з нього аліментів. 
Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 29 квітня 2026 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.
Ухвалою суду від 1 травня 2026 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду.
В судове засідання 16 червня 2026 року позивач не з`явилась, 22 травня 2026 року подала заяву, відповідно до якої позов підтримує та розгляд справи просить проводити у її відсутності.
Відповідач в судові засідання 22 травня 2026 року та 16 червня 2026 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, явку представника не забезпечив. 
За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. 
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.
У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стаття 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено у 2026 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 3512 гривень. 
Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 червня 2017 року в справі №463/2097/17.
Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 4 листопада 2014 року.
ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується відомостями з реєстру Львівської міської територіальної громади №2026/004134192 від 16 березня 2026 року та копією паспорта позивача НОМЕР_2 . Вказана обставина відповідачем не заперечувалась.
Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, виходячи з предмету та підстав позову, відсутністю заперечень з боку сторони відповідача щодо предмета спору, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки дитина проживає разом з нею, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років у 2026 році, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. 
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини першої статті 191 СК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини з моменту звернення до суду з відповідною позовною заявою.
При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,2 гривень судового збору. 
Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд –

ухвалив:

позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів — задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 29 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 в користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя:          Стрепко Н.Л.